Къде е момчето?
Адиос, здравеняко!
Искам да ти кажа някои неща.
Иначе ще се тормозя, че дори не съм опитал.
Познавам хора на моите години,
които започнаха като миячи на чинии в ресторант, още като деца,
а като ги видиш след 30 години,
са си още там, работят с клиентите
в същия смотан ресторант.
Жалко е в известен смисъл, но всички сме така.
Все същото, отново и отново, ден след ден, година след година.
Нищо не се променя.
Но моята работа не е като миенето на чинии
или настаняването на клиенти.
Моята работа
оставя остатък,
неизличимо петно.
Натрупва се на слоеве,
докато не покрие всичко
и нищо вече не е хубаво.
Затова исках да ти кажа, че се махам.
Приключих.
Не мога повече.
Да?
Рони Блейк.
Харолд.
Г- н Рейнълдс е…
Извинява се, че не присъства лично.
Няма проблем.
Разбирам.
Как е семейството?
Добре са.
Не.
Трийсетгодишно "Гленфарклас"?
Спирам.
Лекарско предписание.
Аз бих си потърсил нов лекар.
Дъщеря ти?
Сигурно вече е на 16?
През юни става на 20. - Двайсет?
Пораснала е.
Ако не се лъжа, я видях в моята младост, докато бях
на един от честите си престои по желание на Нейно Величество.
Но не можем да се върнем.
Не.
Не можем да се върнем.
Казват, че крадците нямат чест.
В нашата организация
всеки си има цена.
Ти обаче – не.
Знаеш защо, нали, Рони?
Защото разбираш честта.
Разбираш и верността.
Знаем, че ще постъпиш правилно.
Затова старецът ти има такова доверие.
Ти си воин,
човек, на когото може да разчита.
Последният от изчезващ вид.
Три!
Две!
Едно!
Горе ръцете! Дръпни се от бюрото!
Горе ръцете! Не мърдайте!
Стойте си по местата!
Ела да си поиграеш с приятелчетата.
Долу са още двама.
Няма да отнеме много време.
Ако никой не мърда и не говори,
никой няма да пострада.
Кимнете, ако разбирате.
Добре.
С тези чували на главите не виждам кой плаче.
Ти ли?
Не спирай! Продължавай!
Иди го провери.
Да, шефе.
Помощ!
Какво си намислил?
Не чу ли стареца?
Никой да не мърда и никой няма да пострада.
Дрън-дрън.
Не.
Не мисля.
А това…
Това си е направо невъзпитано.
Сега не виждам какво правя.
Моля те.
Така е по-добре.
Моля те.
Моля те!
Какво си въобразяваш, че правиш?
Този се опитваше да извика ченгетата.
Ръцете му са вързани отзад, как точно щеше да го направи?
Щеше да се освободи, влязох тъкмо навреме.
Аха.
Давай да се махаме, докато не си убил още някого.
Съжалявам.
Кара като баба ми.
Млъквай!
Виждал съм по-бързи катафалки.
Дръж здраво волана.
Видя ли, казах ти, че ще е наред.
Дай газ.
Тези са последните.
Добре, но откъде знаеш?
Правил съм такива неща и преди.
Човек започва да усеща нещата.
Внимавай!
Трябваше да гледаш шибания път!
Мамка му. - Кой, по дяволите,
ти е дал книжка?
Просто изскочи на пътя!
Не мисля, че го ударихме.
Определено не сме.
Е?
Не сме…
Няма значение. - Мислиш ли, че ние…
Тръгваме.
Веднага.
ВСИЧКИ ДЯВОЛИ СА ТУК
Ти си Числата, нали?
Точно така.
Хайде, давай.
Имаше ли полицаи?
Вече не.
Г- н Ланг изрично каза
да няма оръжия оттук нататък.
Така ли?
Просто ви казвам какви са нарежданията му.
Тъй ли? - И на г-н Рейнолдс.
Ами ако не искам?
Дрехите и оръжията.
Сваляш ги. Сега.
Искам да ми се платят.
Ами той?
Аз съм счетоводител, в живота си не съм държал пистолет.
Май те познавам отнякъде.
Не, не мисля.
Кърпата, с която се избърса.
Къде е?
Хвърли я.
На какво мирише?
На селски въздух.
Ще свикнеш.
Мамка му.
ПЪРВИЯТ ДЕН
Не, няма да стане.
Няма начин.
Каза ли ти нещо за животните?
Не.
Това е…
Направо е прекрасно.
Мили боже.
Стаите са три.
Г- н Рейнолдс ме насочи да заема горната стая.
Защо?
Доколкото разбирам,
отвътре вратата е с три здрави резета, така че
там парите ще са на най-сигурно място.
Има логика.
Просто такива са нарежданията му.
Разбирате ли?
Така ми нареди.
Каза ли ти колко време ще киснем тук?
Каза само, че като му дойде времето, ще ни извести.
Смята, че няма да е повече от седмица.
И че ще има достатъчно храна и гориво за поне седмица, затова
не бива да напускаме къщата.
При никакви обстоятелства.
Горе има баня.
Тоалетна, кухня, хол
и още две стаи.
Две?
Вие двамата сте в едната.
Страхотно.
Трябва да донесете парите.
Аз взимам горното легло.
Само не говори
и не вдигай никакъв шум преди десет сутринта,
и всичко ще е наред.
"ПОВЕСТ ЗА ДВА ГРАДА" ЧАРЛС ДИКЕНС
Какво е това?
Това е любимката ми.
Stellaphone ST451.
Висок клас, звукът е стерео,
ниските са превъзходни.
Обаче е тежичка.
Надявах се някой от вас
да ми помогне малко.
Не.
АЗ ЩЕ ВИ УСПОКОЯ.
Гледай да се поотпуснеш,
иначе следващите дни няма да са леки.
Добре съм си.
Виж, не мисли за случилото се.
Трябва да го загърбиш.
Иначе ще се сринеш.
Ще потънеш.
Ще се удавиш.
Разбираш ли ме?
Казах, че съм добре.
Денят беше дълъг.
Не съм гладен.
Яж.
Вечеря ли е това?
Е, благодаря за поканата.
Без лоши чувства.
Защо да не пийнем?
А? Било каквото било.
Голям е образ, нали?
Навити ли сте, момчета?
Стига де!
Сериозно ли?
Да отпразнуваме добре свършената работа,
не са се държим като монахини.
Денят беше дълъг.
Ти явно вече си пийнал, което замъглява преценката ти
в този момент, но нека да се изясним,
с теб не сме приятели.
Нищо подобно не си.
Да отпразнуваме добре свършената работа? Не.
Действията ти яко прецакаха нещата
и г-н Рейнолдс несъмнено много ще държи да разбере
точно какво е станало, ако вече не ни е отписал.
Ще иска и да знае защо съм допуснал да се случи,
а такъв разговор не очаквам с особено нетърпение.
Така че те съветвам,
настоятелно, ако ме разбираш,
да не ми се мяркаш, докато не се махнем оттук.
С нетърпение очаквам
никога повече да не видя смотаната ти физиономия.
Значи не искаш?
ВТОРИЯТ ДЕН
Мамка му.
ПРИЗОВИ ДОСТОЙНИЯ ЗА ПОКЛОНЕНИЕ ГОСПОД.
Грейди? Какво е това тогава? Прякор?
Собствено име?
Единственото ми име.
Мак казва, че си видял разни неприятни неща отвъд океана.
Много неприятни. Така чух.
Имаше това-онова, да.
Може да се каже.
Но сега търсиш друг вид работа.
Учили са ме,
че дяволът дебне човек без работа.
Той казва и че не проявяваш страх.
Можеш много да държиш на болка.
Преди много време те измъчвали ИРА.
Направо те смазали, но не си проговорил.
Тоя Мак май много приказва.
Виж сега,
от опит знам,
че страхът от физическата разправа често върши по-добра работа,
отколкото да си цапаш ръцете
и да омажеш всичко.
Г- н Рейнълдс не обича мръсотията.
Изглежда тази философия му върши добра работа.
Значи се разбираме?
Напълно.
Без грешки. Да.
И слушай Рони.
Рони ли?
Добре.
Щом започнах да работя за г-н Рейнълдс,
не обръщах голямо внимание на света наоколо.
Какво значи всичко това.
Казват, че ако разкажеш писмено,
може да видиш смисъла.
Опитвам се.
Може би е твърде късно, но…
Опитвам се.
Твоят човек се оказва една идея по-приятен от теб
и г-н Популярния горе.
Няма какво друго да се прави.
Определено тук не е за млад човек.
Затворен в глухо село с банда главорези.
Без радио.
Без телевизия.
Без кино и барове.
Заповядай.
Не мисля, че идеята е много добра.
Никой не му е опрял пистолет в главата.
Освен това
приятелката ти ти липсва, нали?
Обзалагам се, че двамата са го правили като зайците.
Спри!
Тук ми прилича на къщата на старата ми леля Келси.
Насред нищото, край Гарва.
Шибано прокълнато място.
Прокълнато?
О, да.
Тази къща има подобна атмосфера, казвам ви.
Как точно прокълнато?
Ами…
Легендата гласи, че хората в Гарва
не долюбвали особено предводителя си.
Разбира се, било много отдавна.
Но не им стиснало да направят нещо по въпроса.
Така че наели човек,
външен човек, да свърши работата.
Той забил нож в сърцето на предводителя.
Кръв навсякъде.
Но шефчето
се върнало следващата нож.
Излязъл от гроба си.
Прокълнал хората,
прокълнал и земята.
Предателството им
го превърнало в един от "Марб Бео".
Бродещите мъртъвци.
И оттогава
там растат само тръни.
Не гнездят птици.
В околните ниви реколтата не струва.
И никой никога не ходи там нощем.
Прокълната земя,
точно както тук.
Глупости.
"Прокълната."
Това, че не виждаш нещо,
не значи, че го няма.
Историята си я бива.
Не, няма проблем.
Мамка му!
Простете, че ви стреснах. Чешмата горе заяжда
и исках да си сипя чаша вода.
Не исках да ви прекъсвам.
Не щеш ли да се разквасиш с нещо по-силничко, сеньор?
Да.
Защо не?
Кажи кога.
Стига.
Ето това е човек, който не си поплюва.
Сигурен съм, че съм те виждал някъде.
Може би някой път у Мак?
Не познавам никакъв Мак.
Отдавна работя за г-н Рейнълдс.
Странно е, че никога не сме се засичали.
Ами…
Обикновено
работя зад кулисите, така да се каже.
Е, сега си на голямата сцена.
Наздраве.
Благодаря за това.
Боже.
Момент.
Да? - Каква е тази врява?
Изброявам парите, каквито са указанията на г-н Рейнълдс.
Посред нощ е и се опитвам да чета.
Мислиш ли, че можеш да ги изброяваш друг път?
Щом настояваш.
Заникъде не сме се разбързали, нали?
Не смятам, че графикът ни ще е особено натоварен
в близкото бъдеще.
Вероятно не.
А като си почнал, може да спреш и музиката.
"ПОВЕСТ ЗА ДВА ГРАДА" ЧАРЛС ДИКЕНС
Не ми изглеждаше като почитател на Дикенс.
Така ли?
А като какъв по-точно ти изглеждах?
Ами, не че аз не…
Клатушка се, клатушка се!
ТРЕТИЯТ ДЕН
"Това беше най-хубавото време,
това беше най-лошото време,
това беше векът на мъдростта,
това беше векът на глупостта."
ШЕСТИЯТ ДЕН
Какво си направил?
Боже…
Сигурен ли си, че знаеш какво правиш?
Аз съм човек с много дарби.
Чичо ми Джаки,
мъжът на леля Келси,
беше водопроводчик.
Помагах му през ваканциите.
Обаче тази система е от Средновековието.
Всичко е ръждясало.
Готово.
Вече тръгна.
Нищо не съм направил.
Мръсник такъв.
Вече достигнахме така наречения
кризисен момент.
Г- н Рейнълдс още не се е обадил.
Храната и горивото привършват.
Имаме и…
Това.
А ако не изпрати никого?
Г- н Рейнълдс?
Ако реши, че е твърде опасно,
и просто ни зареже?
Ами ако полицаите са го заловили?
Като нищо може да идват насам.
Много ти е развинтено въображението.
Ами ако е прав? - Аха.
Предполагам,
че забавлението ти с онзи охранител
е предизвикало много въпроси и сума ти хора разследват.
А г-н Рейнълдс иска ние четиримата
да сме скрити някъде в безопасност, докато не спрат да душат.
Колко ще продължи?
Преди или след като умрем от глад?
Е, чия е вината?
Ами ако го разделим?
Помежду си?
Млад си.
Ще го имам предвид,
но те призовавам да обмислиш много внимателно,
преди да ми кажеш нещо подобно,
изобщо.
Значи, да изясним,
планът ти е да си седим тук да си смучем палците?
Не. - Не ли?
Не.
Ще изпратим него.
Него?
Не може да си държи очите отворени повече от 20 секунди.
Ще се катурне в канавката още преди да е тръгнал.
Няма пряка връзка с обира. Говори възпитано.
Ще го понагласим,
нищо в него не събужда големи подозрения.
Боя се, че това е невъзможно.
Моят опит говори, че когато г-н Рейнълдс даде нареждане,
разумното е да бъде следвано буквално.
В този случай, както вече обясних,
нареждането беше никой да не напуска къщата
при никакви обстоятелства.
Това включва и мен.
Е, Спяща красавице…
Това не са просто някакви обстоятелства.
Тръбите са изгнили, може би си забелязал,
поради което
тук вони по-зле от свинарник.
Имаме за ядене и пиене най-много за още два дни.
Затова в момента
не ми пука за нарежданията ти,
разбираш ли?
Седни. - Иначе какво, здравеняко?
Седни.
Моля.
СЕДМИЯТ ДЕН
Кой е? - Откъде да знам?
Полицаи?
Ако са полицаи, са дошли пеша, няма кола.
Това е в краен случай.
Не ни трябва още една кървава баня.
Аз отивам.
Здравейте.
Изгуби ли се, скъпа? - Не.
Праща ме шефът.
Тогава най-добре влизай.
Здравейте.
Извинявам се, те…
Не са добре възпитани.
Как се казваш?
Си. - Си?
Това кодово име ли е?
Съкратено от Каролайн или Синтия?
Определено изглеждаш като Каролайн.
На латински
това означава свободна и красива жена.
Каза ли кога ще дойде?
Имам предвид шефът. Праща ли някакво съобщение?
Не.
Не говоря пряко с него.
Просто ми казаха да дойда до къщата,
да видя какво ви трябва.
Благодарим.
Всъщност дойде точно навреме,
защото започвахме да се тревожим.
Да идем в кухнята?
Аз съм донякъде възпитан.
Ройс.
Ще прегледам шкафовете, ти записвай.
Може ли да поговорим?
Може да почака.
Рони, трябва…
Не искам да отнемам твърде много време на младата дама.
Не съм сигурен за това.
Мен ако питаш, това е глътка свеж въздух.
Така, яйца, бекон,
наденици, сирене,
мляко, портокалов сок…
Записваш ли?
Аз мога да ви помогна, ако искате.
Пропуснал си много от училището, а?
Твърде много скитосване.
Лоши дела.
Каквото си посял, това жънеш.
Днешната младеж.
Може ли…
Може ли да добавиш няколко бутилки скоч,
като си почнала?
Направо половин кашон, за всеки случай.
Имаш прекрасни очи.
Казвали ли са ти го?
Ярки като планински поток.
Както казах,
извинявам се.
Тук сме от много време.
Не е необходимо.
Платено е.
Сигурна ли си? - Да.
Ако можеш да предадеш съобщение на шефа,
ще съм по-спокоен.
Кажи му, че случилото се,
това, което се обърка,
беше извън контрол.
Не беше по моя вина.
Пак ще се видим.
Чао.
Боже.
Сигурен съм, че не ги подбира.
Истинска мръсница.
Само да си помислиш да я пипнеш…
…и си мъртъв.
Много си чувствителен.
Говорех хипотетично.
Г- н Рейнълдс смята, че всички
си имаме роля на този свят.
Така че, когато разбра, че се опитваш
да офейкаш с кабриолета му на "Ъксбридж Стрийт",
помниш ли какво каза?
Че това е щастливият ми ден. - Да.
И ще се погрижим за теб.
Ще те възпитаме и ще имаш семейство.
Ти видя нещо, което искаше, и се опита да го вземеш.
Няма нищо лошо в амбицията.
Но трябва да е насочена в правилната посока.
А както казах,
той смята, че понякога тези неща се случват нарочно.
Каквото ще става, ще става.
Е…
Време е да излезеш навън, Денис.
Поредната глава в историята,
която започна преди много години на "Ъксбридж Стрийт".
Но сега вече не ти викат Денис, нали?
Не. - Ройс, нали така?
Колелата, за които влизаш.
Да.
Е, Ройс,
оказах се, в последния момент,
без шофьор, така че…
Днес отново е щастливият ти ден.
Възможността чука на вратата.
Не я прецаквай.
Правя го от почти 40 години.
Крада, ранявам хора, влизам в затвора.
С досие като моето никога не съм имал истинска възможност
за порядъчна работа, ново начало, реабилитиране.
Честно казано, повечето време не съм ги и искал.
Много по-лесно е да правиш това, което познаваш.
Всички сме така.
Виж, аз не съм ти.
Изобщо не съм като теб.
Ще трябва да ме хванат.
Винаги те хващат, синко.
Винаги.
Не ме познаваш.
Преди около 20 години
лежах в затвора доста дълго.
Пропуснах раждането на дъщеря си.
Не можах да я гледам как расте като малка. Пропуснах всичко.
Когато излязох,
разбрах, че е казала на приятелите си, че съм мъртъв.
Че съм умрял, преди да се роди.
Както и да е.
Вътре организираха училище.
Нямаше какво друго да правя, затова се записах.
Научих с да чета и пиша.
Да, на 33 години
четях книги за кучета, балони и трактори.
Всичко, което изпуснах, когато трябваше да уча в училище,
но вместо това се правех на Чарли Големия.
Жадувах го.
Ламтях за това.
Но беше твърде късно.
Защото можеш да кажеш, че си се променил,
но хората това са го чували вече.
Мислят, че ги баламосваш. Не ти вярват.
След време, след като излезеш,
мислиш, че си различен, че си се променил.
После и ти спираш да вярваш в това.
После си наред някакво блато в Есекс посред нощ
и копаеш гроба на някой нещастник,
казал или направил нещо погрешно.
Точно както си направил ти
преди десет години.
Е…
Г- н Рейнълдс
изглежда смята, че ме бива.
Че притежавам нужните качества.
Може би ги притежаваш.
На мен все така ми говореше.
Накрая не ми се получи много добре.
Но за теб не е твърде късно.
Когато най-сетне се махнем оттук, ще получиш своя дял от парите.
Стой далеч от г-н Рейнълдс
и от онзи психопат.
Не ставай като мен.
Когато приключа,
когато се измъкна,
се надявах да мога да те видя.
Вероятно няма да те позная.
В представите ми си още момиченце.
Както и да е.
Надявам се някой ден да можем да го направим.
Трябва да има нещо, което да очакваш.
Иначе
какъв смисъл има да продължаваш напред?
ОСМИЯТ ДЕН
В ел. системата е влязла вода.
А когато лампите угаснат,
какво ще правим, мамка му?
Минава ли ти през ума, че, както каза младежът,
той се е отказал?
Ако е така, защо прати момичето?
Сигурно за да ни подмами да се чувстваме сигурни.
Да продължава преструвката.
А после?
Като се побъркаме от седене тук,
праща Ланг и няколко момчета да ни довършат.
Те взимат парите, носят ги на шефа
и всичко остава за него.
Разбира се, мисля, че младата дама
го е осведомила за положението ни.
Въпросът е…
Какво ще направим за това?
Когато се върне…
…мисля, че първо ще се позабавляваме.
Аз и тя.
Да, даваше доста сигнали.
Малко груба игра.
Мисля, че грешиш
относно много неща.
Там е работата…
…че няма значение какво мислиш.
Търпим те заради него.
А ако той е решил да ни зареже,
спирам да те търпя,
ако ми хващаш идеята.
Аха.
Така че с младата дама
ще се…
Ще се позабавляваме.
После ще взема своя дал от парите.
И се махам.
Горе-долу така ще стане,
ако ме питаш.
Само не замесвай момичето.
Не ме ли чу?
Остави я. - Чакай.
Не, не.
Не ми казвай.
Напомня ти на дъщеря ти,
нали?
Горе-долу на същите години,
вече не е предишното момиченце.
Това е…
Затова ти е толкова важно, нали?
Правиш се на корав мъжага,
но всъщност, дълбоко в себе си,
си едно голямо меко мече.
Не знаеш кога да си затваряш устата.
Помогни ми да го вдигнем.
Веднъж прочетох нещо.
То сякаш обобщава всичко.
Беше нещо подобно:
"Адът е празен, защото всички дяволи са тук. "
„Всички дяволи са тук. "
Би ли отворил вратата?
Трябва да поговорим.
Боя се, че точно сега не мога.
Защо?
Имам температура и…
В момента си почивам.
Появиха се проблеми.
Грейди.
Наложи се да се погрижа за него.
Ако е било необходимо, сигурен съм, че си постъпил правилно.
Беше много досаден.
Съжалявам, наистина трябва да се опитам да си почина.
Може да поговорим пак утре.
Но сега имам лека температура.
Сигурен съм, че ще премине.
По дяволите!
Мамка му!
Знам, че не е точно по твоята част,
но нямах много време да уредя всичко,
затова ето какво ще стане.
Ще се срещнеш с трима души.
Трима с ван, пълен с пари,
които в онзи момент ще са по-горещи от земното ядро.
Просто се погрижи за парите.
Гледай да не духнат посред нощ.
Помниш ли как ти помогнахме с онази злощастна ситуация?
Сега е време да върнеш услугата.
Ще стоиш там и ще внимаваш,
докато г-н Рейнълдс не каже.
Въпроси, Чарлс?
Значи не му стискаше да ме очисти?
Защо ли не се изненадвам.
Гледам, че и токът най-сетне спря.
Страхотна забава.
Голям купон.
Вероятно няма да се изненадаш,
че не за пръв път съм вързан за стол.
Значи се свести.
Ами да.
Много си наблюдателен.
Наслаждавах се на тишината и спокойствието.
Тогава най-добре да ме приспиш завинаги.
Давай.
Иди да поспиш няколко часа, после ще се сменим.
Не искам да остава сам.
Сега решава да пийне.
Да.
Денят беше тежък.
По-рано,
като си приказвахме,
преди да ме шибнеш с тостера…
Да.
Преди да решиш ме нападнеш.
Натрупаха ми се
страшно много дни в твоята компания.
Направо цяла вечност.
Е…
Щях да ти кажа нещо.
Защо смяташ, че ме интересува каквото и да имаш да казваш?
Точно това ще те заинтересува,
мога да ти го гарантирам.
Хубаво.
Просветли ме.
Господин Смахнатия горе,
дето не излиза от стаята си,
г- н "Всички пари са у мен,
въпреки че не съм спечелил и една стотинка"…
Знам кой е той.
Много помня лица.
Просто отне малко време да се сетя.
И кой е по-точно?
Шибан педофил.
Той ли?
Не.
Напротив, писаха по вестниците.
Истинското му име е Чарлс Хъси.
Страшен мръсник.
Давал уроци по пиано на децата на хора с много пари.
После го обвинили, че се опитвал да ги опипва.
Не стигнал до съда заради процедурна грешка.
Но четеш ли между редовете,
си беше супер очевидно, че го е направил.
Виж…
Аз не съм светец.
Но дори аз не бих престъпил тази линия.
Невинен до доказване на противното.
Няма дим без огън.
Били седем деца.
Ако е едно…
…да кажеш, че има развинтено въображение, но седем?
Не.
Не, това не го вярвам.
Страшно ме дразни, че ще вземе дял,
особено след като не си изцапа ръцете.
А и каквото е направил на горките, невинни…
Каквото се твърди. - Каквото съм убеден, че е направил.
Оставя ми горчив привкус.
Не е човек от тия,
с които обикновено бих работел, ама хич.
Явно притежаваш високите морални устои
на човек, небрежно разправящ как ще изнасили момиче.
И който наскоро преби до смърт невинен човек
просто за забавление.
Виж, никой не е съвършен.
Защо да не загърбим различията си?
Да се качим, да си вземем своето,
понеже се боя, че оня ще духне,
особено след като положението ни става критично.
Има ключове за колата, нали?
Днес се качих горе.
Не иска да отвори. Имал температура.
Протака. Ясно като бял ден.
Пратих съобщение на шефа… - Сами сме!
Боже, не е ли очевидно?
Той го е разбрал
и сега планира да се чупи.
Ние ще останем тук без пари
и без превоз!
Така че, ако ме пуснеш, ще оправя нещата!
Не! Знам как се оправяш.
Както и да се казва,
не му е необходимо да ни мами,
нито да мами г-н Рейнълдс,
защото го познава и знае какво би направил,
ако го прецака.
Така че, благодаря за разговора. - Не се дръж тъпо!
Осигурявам ти изход, дебело…
ДЕВЕТИЯТ ДЕН
Аз съм.
Ще поспя няколко часа.
Това е. - А ако той се свести?
Ако се разприказва,
запуши му устата.
Не му слушай тъпотиите.
Ако ти трябвам, ела ме събуди.
Добре.
Пак ли ти.
Тук е като в телевизионно състезание.
Не мога да ви хвана спатиите.
На мен ще ми налееш ли?
Когато бях на твоите години,
учех в семинария.
Да, знам.
Невероятно, нали?
Но ме бяха натъпкали с тези глупости още от бебе.
Даже вярвах.
Бог, грях…
Дяволът и така нататък.
Тъпотии.
Няма Бог.
Никога не е имало.
Нищо няма.
Виждаш нещо, което искаш,
протягаш се
и си го взимаш.
Ако нещо или някой се опитва да ти попречи,
гледаш напълно да го извадиш от уравнението.
Няма Бог на небето.
Няма награда за праведните.
Има само тук и сега.
Само мигът и това, което правиш с него.
Силен или слаб.
Жив или мъртъв.
Печелиш или губиш.
Само тези неща имат значение.
Рони. Рони!
Рони, ела! - Какво има?
Ела бързо. Бързо!
Трябва да ми помогнеш.
Тежи сто кила.
С теб ще се оправям по-късно.
Направих му същото предложение, като на теб.
Той избра да не го приеме.
Какво става?
Промяна в плана.
Знаех си.
Не е каквото изглежда.
Така ли? Какво е тогава?
"Не са разрешени оръжия", вика.
Невероятно.
Не искам да се налага да те застрелям.
Няма да стреляш по мен.
Назад!
Здрасти, Чарлс.
Приятно ми е да се запознаем.
Какво?
Чарлс Хъси - Педофила, нали?
Не, не бях…
Не ме интересува.
Не биваше да го правиш.
Мамка му!
Писна ми вече.
Глупаво момче.
Значи това правеше тук, а?
Лошо момче.
Кажи ми къде са ключовете,
а аз ще ти оставя другите крайници на място.
Как ти звучи?
Чакай, не още.
Ключовете.
Лендроувърът.
На дъното
на червената кутия с инструменти, отзад.
Добро момче.
Казах ти, но не ме послуша.
Той е психопат.
Не може да му се вярва.
Трябва ми малко помощ!
Извинявай за бъркотията.
Какво си… По дяволите!
Нямаше друг начин. - Господи!
Опитваше се да избяга.
Донеси още едно.
Аз ще докарам колата.
Не питай.
Да вземем останалото.
Колата, за която ми каза,
каква беше, нещо си "силвър"?
"Силвър Клауд".
"Силвър Клауд", точнo така.
Сега можеш да си купиш цял куп такива.
Боже.
Къде е момчето?
А?
Къде е момчето?
Проблемът е, че си твърде чувствителен.
Мамка му!
Проклет мръсник!
Адиос, здравеняко!
Всичко прецаках, нали?
Предаде ли съобщението на шефа?
Каза, че трябва да стоиш тук.
Не искам да стоя тук.
И другите също трябва да останат.
Другите ли?
Другите са мъртви.
Знам.
Ами ти?
Аз трябва да тръгвам.
Моля те.
Трябва ми помощ.
Няма смисъл да се ядосваш.
Така трябва да стане.
Си…
Защо съм тук?
Вече можеш да ми кажеш.
Вече няма значение, нали?
Имаш усет за тези неща.
Внимавай!
Адът е празен,
защото ние всички сме тук.
Изглежда, че ще сме тук
още известно време.
Превод на субтитрите: Гергана Стойчева-Нуша