Някои неща не се преодоляват.
Не знам как някой би могъл.
Особено това…
… 75% от света, а може и повече,
не знаем точно…
… е изчезнал.
Пет години след удара, "Кларк" още не беше приключил с нас.
Фрагменти, в орбитата ни,
обсипваха ни без предупреждение.
Опитахме се да възстановим, но светът не беше готов.
Принуждаваше ни да се върнем вътре.
Радиацията поразяваше навсякъде различно.
Повечето места изгоряха.
Други, по неясни причини, останаха зелени.
Живот, който намира път през замърсяването.
Бункерът ни се държи.
Правим най-доброто, на което сме способни.
Не е лесно да се живее под земята,
но се наслаждаваме, когато можем.
Заедно.
Гренландия 2
Миграция
Проверка на връзката. Едно, две. Едно, две.
Силно и ясно, Джон.
Знаеш ли с каква мисъл се събудих?
Сподели.
Бисквитки и грейви.
Би било хубаво.
Бих дал лявата си ръка за чаша хубаво кафе.
В "Пекман" е най-доброто. Отсреща, до парк "Пиемонт".
Има летните концерти.
Синьо небе, трева, хора.
Бира. - Звучи като рай.
Беше.
Боже. Още една пукнатина се е отворила.
Още лава? - Да, и се разраства.
Изглежда, че си имаме няколко спасителни лодки.
И още един кораб - призрак. Разрушител.
Чудно. Чувстваш ли се късметлия?
Винаги. Ще разгледам първо лодките.
Късмет.
Насочвам се към Разрушителя.
Надига се буря, нямаш много време.
Няма да се бавя.
Джакпот.
Влизам в мостика.
Открих още нещо.
Какво, Джон?
Екипажът.
Мамка му!
Колко е красиво.
Джон…
Джон, чуваш ли ме? Джон, чуваш ли ме?
Бурята се насочва към теб. Измъквай се веднага!
Тръгвам. Излизам от кораба.
Колко време имам? - Никакво. Над теб е.
Хайде…
Изпреварвам я, но набира скорост.
База… Приближава бързо!
Джон! Джон, къде си?
Бягам, колкото мога!
Отворете източния тунел!
Отворете!
Отворете! Отворете!
Бурята е твърде близо! Трябва да затворим, Джон!
Ще успея!
Затваряйте, затваряйте! Давай, давай!
Джон, влезе ли?
Въздушна база "Туле" Станция: Гренландия
Букурещ, Румъния. Градът е разрушен от земетресенията.
В капан сме…
Мумбай, Индия. Вода се покачва бързо.
ФЕМА планираше за две години. Позволихме ресурси за пет.
Значи работим на изпарения? - Да, но сме близо.
Надяваме се, че след година ще садим навън.
През последните три месеца има подобрение с 4%.
Джон се прибра
Не можем да предвидим кога пак ще е безопасно, но…
Но има напредък, нали? - Да. Предимно по крайбрежието.
Да се надяваме, че вятърът ще разсее радиацията.
Няма да стане.
Излагането на радиация, дори при тези ниски нива,
също води до смърт.
Трябва ни извънредни планове. - Добре, да.
Канада и голяма част от САЩ ги няма.
Исландия - също. - Западна Европа?
Съобщават за по-малко бури, нали? - Да.
Въздухът безопасен ли е?
По-безопасен е от тук. - Не каза ли, че бавно умираме?
Прав ли съм, д-р Амина?
Не е ли същото и там? - Да.
Д-р Амина, нещо ново за кратера?
Колегите ми от другите станции мислят същото.
Направих свои изчисления. Не можем да го обясним, но изглежда,
че размерът и формата на стените на кратера
пречат за образуването на радиоактивни бури.
В комбинация с дълбочината му, го прави безопасна зона.
Смятаме, че спира замърсения въздух.
Но, д-р Амина, дори и да е истина, той е в Южна Франция.
Как ще стигнем дотам? - Има съобщения за сражения,
въстания, гражданска война.
В Европа е хаос.
Да се върнем към реалността.
Внимание, жители, това е ежедневно напомняне
да съобщавате за неизправности за филтрацията…
Има хора тук, които казват, че това е новото нормално.
Изминаха… пет години?
Значи не е чак толкова ново. И определено не е нормално.
Неслучайно терапевтите са два пъти повече от хирурзите.
Хората се сблъскват с много травми.
Защо всички се правят тогава?
А ти? - Дали се правя ли?
Понякога. - Може би трябва да спреш.
Препоръчай ми добър терапевт, който да ми помогне.
Моят е доста добър.
Кажи ми…
Алисън, Нейтън, как са те?
Справят се. Така мисля, надявам се.
Откритостта е важна.
Те са доста откровени с мен.
Говорих за теб.
Изглежда, че зачестяха.
Тектоничните плочи отново се разместват.
Предизвикват голяма активност в този регион.
Този бункер оцеля след "Кларк". Ще издържи и на трусовете.
Още нещо трябва да обсъдим.
Сигналът за бедствие, който получихме.
Не можем да изхраним още 50 души. Не можем да си позволим дори пет.
Знам, но тези хора живеят в пещери и минни шахти.
Да, и не знаем здрави ли са или колко са облъчени.
Добре, да ги оставим да умрат.
Казваме им, че в момента не можем да им помогнем.
Да? - Не. Гласуваме като за всичко друго.
Кой е за изпращане на спасителен екип?
Аз съм за.
Генерале… - Приема се.
Утре ще изпратим снегохода.
И като гледаме северното небе,
кое е това съзвездие?
Близнаци? - Не, не е Близнаци.
Нейтън?
Това е Касиопея. Познава се по W-образната форма.
Защо трябва да учим толкова много за звездите?
Може би трябваше да им обърнем внимание в миналото.
"Кларк" не беше звезда, а комета. - Още е.
Но тя вече ни удари. - По-голямата част от нея ни удари,
но по-малките парчета, които не го направиха,
останаха в гравитационното ни поле.
Създаде се така нареченият призрачен пръстен.
Ларс, какво слушаш? - Класически рокендрол.
Нищо общо с класическия рок.
Пусни ми "Стоунс", "Олмън Брадърс"…
Майкъл Макдоналд, това е класически рок.
Били Оушън, също е готин.
Просто отвори клапата.
Хайде, бейби. Давай!
Отново действа! - Много добре!
Пак ще можем да пием вода.
Мамо…
Мамо, мога да обясня. - Нейтън, не ми се обяснявай!
Чуваш как баща ти кашля през нощта, нали?
Да. - Влизай.
Мразя това място.
Ела тук. Знам.
Всичко е наред.
Знаеш ли я? - Разбира се!
Какво пропуснах? - Не е чувал тази песен.
Никога ли не си я чувал? - Обаче ми харесва.
Тогава да танцуваме. - Нека да танцуваме на песента,
която никога не съм чувал.
Знам, че се забавих, но…
Честит Ден на влюбените със закъснение.
Къде го намери? - На онзи Разрушител.
Открих и други неща. Ще си поправя радиото.
Ами помпата за обезсоляване?
Генерал Шарп каза, че водата намалява.
Извинявай.
Харесва ми. Благодаря ти.
Благодаря ти. Ами ти младежо? Как мина денят ти?
Добре. - Нещо да споделиш с баща си, Нейтън?
Охраната го намери отвън.
Отвън? - Да.
Шегуваш ли се? Колко време беше навън?
Само няколко минути. - С маска ли беше?
Да, и нямаше буря.
Твърде опасно е да си навън! Какви ги вършиш?
Знам. Каза ми за радиацията, пепелта.
Наясно съм.
Сине, знам колко е гадно тук. Наясно сън.
Опитай се да си на 15 години. - Добре, но не ме слушаш!
Ще ме извините ли?
Предполагам, че се опитва да си изясни нещата.
Знаеш, че е чувствителен. - Не, държи като идиот.
Като теб.
Излизаш ли навън?
Да. - Взима пример от баща си.
Хайде. - Не, не. Алисън, не.
Как се отказва на дама?
Благодаря ти, Ларс. - Благодаря ти, Ларс.
Добре, добре.
Грижиш ли се за себе си?
Да… да.
База, тук е Ровър Едно, връщаме се с товар.
Готови ли сте за мигрантите? - Отварите Западния тунел.
Екипите за дезинфекция в готовност. - Разбрано.
Хайде, хайде.
Добро утро, друже.
Мислех, че ще започнем с входната помпа, Ларси.
Другото може да почака до следобеда.
Мамка му!
Потвърждавам. - Разбрано. Почакайте, Едно.
Сър, разрешете втори екип. Оставили са много хора зад себе си.
Втори екип?
Няма как. - Преди да вземем решение,
да помислим. - Не казахме ли, че не можем?
Къде ще спят? В твоето легло ли?
Ако ще се спасят животи, да.
Наближаваме.
Ровър Едно, повторете. - Нямаме много време…
Имаме ли разрешение? - Дръжте се.
Приемате ли? - Ровър Едно, повторете.
Ларс, Ларс… Ларс, помогни ми.
Добре ли си? - До целия персонал.
Алисън!
Алисън, добре ли си?
Наранена ли си?
Добре ли си? Ще ти помогна.
Хайде.
Нейтън… Нейтън! - Трябва да тръгваме. Веднага.
Виждаш ли го? - Не.
Нейтън! - Татко!
Не мога да дишам. - Можеш.
Трябва да се измъкнем оттук! - Да събираме багажа!
Храна, дрехи. Всичко, което имаме. Нейтън, искам да си смел.
Ще се справиш. Помогни на майка си. Събери си нещата. Отивам за маски.
Събери си нещата. Вземи каквото ти трябва.
Вземи си инсулин. Сложи колкото можеш повече в чантата.
Няма да се върнем.
Яке, дрехи… всичко, което можеш да побереш.
Взех маски. Ето, сложете ги.
Хайде, хлапе. Да.
Добре ли си? - Да.
Добре ли си?
Хайде!
Заклещих се!
Няма да минем оттук! - А от къде?
Към източния тунел! - Върви, върви!
Срутено е! - Нямаме друг избор!
Джон? - Алисън!
Пада! - Хванах те! Ела! Добре си.
Хайде, трябва да тръгваме!
Хайде, хайде!
Покрити ли сте добре? - Да.
Проверете си маските! - Всичко е наред.
Бягайте, бягайте!
Радиацията, какво ще правим? - Трябва да се махнем от острова.
Насам, към плажа.
Нейтън! Къде е Нейтън?
Къде се дяна? - Нейтън!
Мамо, татко, насам! - Там!
Доктор Амина! Добре ли сте? - Д-р Кейси?
Можете ли да се изправите? Хайде, изправете се.
На плажа има спасителни лодки. Да вървим!
След мен!
В края на плажа има още лодки!
Хайде!
Помощ! Помощ!
Дай ми я. - Не!
Джон! Насам! - Алисън!
Спрете! Пуснете го!
Назад!
Има още една! Хайде!
Там има още една!
Бързо!
Хайде!
Трябва да тръгваме. Хайде!
Трябва да тръгваме веднага! Хайде, хайде!
Пълно е! Затворете! - Не! Позволете им да влязат!
Ще се сместим! - Ще се преобърнем като другите!
Заключете люка! Няма място. Съжалявам!
Не ни оставяйте!
Отворете!
Добре ли си?
Чакайте! - Не!
Добре ли сте всички?
Татко! Татко!
Боже мой! Боже мой! - Дръжте се всички!
Божичко!
Дръжте се! Дръжте се!
Добре ли си, Нейтън? - Да.
Изчезна. Всичко изчезна.
Мисля, че въздухът е чист. По-добър е.
Можем ли да свалим маските? - Да.
Добре ли си? - Да.
Нека те погледна. - Къде отиваме?
Няма къде да се върнем.
Исландия не е ли най-близо?
Исландия е изчезнала.
Нужна ни е дестинация. - Трябва само да стигнем до суша.
"Кларк" промени посоката на теченията. Сега текат на юг.
Имаме храна и вода едва за седмица.
Европа вероятно е най-добрият вариант.
Да. След това тръгваме на югоизток. Докато не стигнем Англия.
Ако успеем да стигнем до Лондон, можем да отидем при Макензи.
Звучи добре. Трябва да ни отнеме по-малко от седмица.
Молете се да успеем.
Югоизток.
Опитай сега.
Добре, ще направя друго.
Запали.
Колко фрагмента смяташ, че има там?
Безброй, това е сигурно.
Значи най-малко 50.
Това е Андромеда. Съвсем друга галактика.
Не мога да повярвам, че виждам звездите.
Много е готино, нали?
Надявам се винаги да ги виждаш.
Това… е чудо.
Чудя се къде ще падне.
Ще погледна. - Не е това.
Горивото ни свърши.
Водата и храната ще ни стигнат за още два дни.
Сега сме в плен на течението.
И къде се озовахте?
В Шенандоа. - Наистина ли?
Мечтая си за там. - Беше страхотно.
Нима? - Жена ми искаше да разгледа всичко,
но започнах работа.
Тогава ми се струваше важно.
Изгуби жена си, когато напусна бункера ли?
Не, изгубих я, докато… стигна до него.
Искам…
Искам да ям.
Кратерът. Кратерът ни трябва…
Да построим бункер…
Да плаваме… Трябва да го направим.
Боже. - Ударихме ли се?
Боже! - Земя, хора.
Какво става? - Попаднахме на земя!
Това са "Трите Грации".
В Ливърпул сме! - В Англия!
Какво? - В Англия?
Боже мой!
Въздухът е добре, засега.
Ще трябва да намерим подслон.
В какво се блъснахме?
Боже.
На покрива на сграда сме. Да се отблъснем с греблата.
Готов ли си? - Да.
Можеш да минеш, лейтенант.
Ще се насочиш ли натам? - Добре.
Дан, на обратно. С греблото. - Разбрах.
Успяхме.
Да тръгваме.
Не се делете. Не знаем какво има там.
Хайде, хлапе. Браво.
Изглежда изоставено.
Да се подслоним.
Трябва да намерим храна и вода.
Не можем да останем тук. Трябва ни подслон.
Има ли бункер тук?
Да, но не сме общували.
Не е зле да го намерим.
Вижте, там има хора.
Къде са те?
Къде са политиците ви?
Благородните ви крале?
Всички са под земята.
Само истинският Бог…
Как живеят на открито?
Явно могат.
Обаче няма да е за дълго.
Там има повече хора.
Само с пропуски!
- Имаме пропуски!
Служители сме от станция Гренландия!
Искаме спешно убежище!
Пропуските! - Ето. Ето.
Тя е чиста. Премини. - Не мога да намеря пропуска си!
Не мога да намеря пропуска си.
Тогава само тя! - Чуй, заедно сме!
Един пропуск! Един влиза!
Ние сме семейството на Алисън! - Аз съм Адам Шоу!
Отдръпнете се! - Аз съм от бункера в Гренландия.
Намери ме в системата!
Държавен служител съм! Казвам се Адам Шоу!
Намерите ме в системата! Аз съм служител от…
Боже! - Позволете ни да влезем!
Назад! - Затворете портите!
Какво стори?
Адам? Адам!
Какво става?
Движете се! Движите се! - Движи се! Движи се!
Трябва да се махнем оттук! Хайде!
Кейси, хайде. Трябва да тръгваме! Той си отиде!
Чакай! Не, не!
Чакай, чакай! - Какво? Премести се, друже!
Трябва ни превоз. - Трябва да тръгвам.
Моля те, вземи семейството ми. - Къде?
Лондон, Лондон! Макензи. - Трябва да ми дадете нещо.
Нямаме нищо! - Това е достатъчно.
Влизайте. - Качвайте се, качвайте се! Ето.
Благодаря ти.
Боже мой. Боже мой!
Боже мой.
Погледни ме. Всичко е наред.
Всичко е наред. Дишай дълбоко.
Ще отидем при Макензи.
Всичко ще бъде наред.
Нали?
Навсякъде ли е така?
Светът вече е опасно място.
Хората са толкова отчаяни, че ще те убият за къшей хляб.
Радиационните бури се появяват от нищото.
Ще те убият за секунди.
Ако не умреш веднага,
със сигурност ще умреш от бавна смърт.
Да…
Страхотно. Каква е филтрацията на въздуха?
Работи, но никой от нас няма да доживее до сто години, друже.
Скъпа, кога последно говори с Макензи?
Преди осем или девет месеца.
Д-р Амина?
Вярвате ли, че е истина? Кратерът?
Да, вярвам, че е възможно.
Точно като при динозаврите, събитието K-T.
Нейтън, знаеш ли какво се е случило след К-Т?
Животът се върнал. - Не просто се е върнал.
Процъфтял е.
Ударът създава семената за новия живот.
Без събитието К-Т дори нямаше да сме тук.
Близо сме. Може би още половин час до Лондон.
Бъдете бързи. Не ми се стои дълго навън.
Как се казваш?
Оби. - Откъде си, Оби?
Нигерия. - Добре.
Преместих се в Англия преди 12 години.
Бях чувал за живота тук.
Беше ми детска мечта.
Съжалявам, че получи това.
Не, още ми харесва тук.
Стана моя втора съпруга.
Въпреки че понякога се чудя…
… какво би било да се върна.
Ако още разпознавам нещо.
Какво чуваш за хората, които се отправят на юг,
към Франция?
Във Франция е по-опасно от тук. - Дали заради това, което е там?
Говориш за нещата, за които спомена учената ти приятелка?
Да. - Звучи добре.
Също така звучи като "аши ги".
Глупости.
Добре ли си? - Да.
Какво е това?
Друга буря? - Не, това не е буря.
Алисън! Хванете се за нещо!
Хайде, хайде!
Тук.
Оби! Не! - Това е всичко, което имам!
Добре ли си? - Да.
ЛОНДОН
Надявам се, че още е тук.
Мак!
Майчице! Жива да…
Влизайте! - Мак!
Влизайте! - Заредена ли е?
Здравейте. - Влизайте!
Каква изненада?
Не съм те чувала толкова време! Мислих си най-лошото.
Джон! Не съм мислила, че ще видя пак грозната ти физиономия!
Изглеждаш добре, Мак. - Лъжец.
Ето го човекът, да!
Майка ти говори само за теб!
Наистина ли? - Да.
Не мога да повярвам на очите си.
Празнувате Коледа по-рано. - Тук всеки ден е Коледа.
Настанявайте се, чувствайте като у дома си.
Не мога да повярвам…
Въздухът тук е много по-добър от този навън.
Успях да запечатам това крило на болницата
и генераторът поддържа филтрационната система.
Не е толкова добър като в бункерите, но ще ни даде още няколко години.
Благодаря ти. - Моля те. Вие сте ми семейство.
Мечтая си за времето ни в Щатите.
Тези американски момчета. Луди са по акцентите.
Момичетата също.
Здравей. - Какво лекувате тук?
Алцхаймер и разбити сърца.
Повечето не знаят нищо за семействата си
или за кометата. Което вероятно е за добро.
Затова останах, дори когато правителството спря да доставя храна
и светлините угаснаха.
Няма да ги изоставя.
Всъщност е време да им приготвя вечерята.
Ще ти помогна. - Много мило. Благодаря ти.
Джон, донесете с Нейтън още малко въглища.
Искам да празнуваме!
И какво? - Върна се. Боже, невероятно е!
А какво ще кажеш за това? - Виждате ли?
Не е зле. - Най-накрая си говорихме.
Наздраве на всички. - Наздраве!
Хора, чувствам се нормално. Почти.
Да. Почти.
Още спи? - Това е добре.
Изтощен е. - Спомня ли си удара?
Да. Надявах се, че с времето ще забрави, но не.
Просто… Предполагам, че му трябва време.
Боже, "Кларк" не се забравя току-така. Особено щом погледнеш през прозореца.
Мак, какво знаеш за кратера?
Където "Кларк" удари.
Мислиш да си купиш къща ли?
Чувам само слухове.
Защото Кейси смята, че там се живее, нали?
Да, така мисля. Да кажем, че е изключително топло.
Да добавим суровините и океанската вода от цунамито.
Добавете хранителните вещества от скалите, разбити при удара,
значи е възможно да…
… да се създаде нов живот.
Въздух годен за дишане.
Вода годна за пиене. Възможно е.
Добре звучи,
но това, което направих тук,
е достатъчно добро, за да се оцелее в наши дни.
И е безопасно. Направих го безопасно.
По-безопасно е, отколкото навън.
Лондон вече не е същият.
Джон, добре ли си? - Да, да.
Боже, кървиш. - Да.
Сигурно е от въздуха.
Само от носа е.
Джон…
Какво става? - Просто… ми тече кръв от носа.
Глупости.
Лекарят каза, че щом симптомите започнат…
кървенето…
… шест до осем седмици.
Шест седмици? Какво? - Може да е повече, аз…
За какво говориш? Не може да е истина.
Сега сме при Мак. Тя има лекарства.
Сигурна съм, че ще ти помогне. - Али, не.
И всичко ще бъде наред. - Али…
Няма лек.
Какви ги говориш?
Предполагам, че е от многото пътувания навън.
Защо не ми каза?
Исках да… - Джон!
Защо? - Защото не можех да ви го причиня.
Добре, добре.
Погледни ме. Добре.
Ще останем тук, с Мак.
Ще използваме времето, което ни остава,
и ще бъдем заедно като семейство.
Не можем да останем тук, Али. Не искам да оставам тук.
Не искам да умра тук.
Не искам с Нейтън да живеете тук. Заслужавате повече!
Ами ако Кейси е права?
За кратера.
Ако в него има нещо свежо,
ново начало.
За теб. За сина ни.
Половината му живот премина в оцеляване.
Трябва да заведем Нейтън до кратера. - Знам.
Тук няма живот за него.
Добре. - Добре.
Сигурна ли си, че можем да я вземем? - Намерих я.
Горивото ще ви стигне до Ламанша. - Да.
Вземете това. И не спирайте пред никого.
Минете през Дувър.
Само оттам ще стигнете до Ламанша. - Благодаря ти.
Грижи се за момичето ми! - Ще се грижа.
Нейт…
Приятно ми беше. - Довиждане, Нейт.
Според картата трябва да стигнем за около два часа.
Много си тих, приятел.
Помниш ли как играехме с коли? Когато беше малък?
Да, помня. - На "Аз шпионирам", "Това или Онова"
Тя ми беше любима. - Със сестра ми обичахме
"21 въпроса". Помните ли я? - Какво ще кажеш, Нейтън?
Искаш ли да играеш? - Не, благодаря.
Да играем без него. - Да!
Искам "Аз шпионирам". Аз ще започна. - Не, аз ще започна.
Аз ще започна. - Добре…
Боже. - Кейси!
Наведи се, Нейтън! - Наведи се, Нейтън! Стой наведен.
Не стреляйте по двигателя! Колата ни трябва!
Напред! Напред! - Кои са те?
Мародери! Нейтън, стой наведен!
Хайде, хайде.
Всичко е наред, всичко е наред.
Нейтън? Нейтън? Нейтън?
Нейтън, добре ли си? Добре ли си?
Елате.
Нека пътищата се издигнат, за да те посрещнат.
Нека вятърът винаги да е зад гърба ти.
Нека слънцето грее върху лицето ти.
И дъждът да пада меко върху полята ти.
Защо хората се молят на погребения?
Звучи, сякаш им пожелават всичко добро.
А те са мъртви. - Въпреки това им желаеш всичко добро.
Това е стара традиция.
По същата причина се поставят монети върху очите.
Монети? - Подкупи за лодкаря,
за да премине през реката към света на мъртвите.
Дори да не вярват в рая?
Дори и да не вярват в рая.
Това ли е Ламаншът?
Беше.
Боже.
Като деца, баща ми ни водеше във Франция с ферибот.
И всичко това е било вода? - Да.
Оттук до Франция имаше 30 километра по вода.
Има толкова много битки, толкова много войни, водени за това.
Всичко е изчезнало.
Поне не се налага да пътуваме с лодка.
Точно така. Да пресечем бързо и да си намерим място за нощуване.
Това испански галеон ли е?
За какво са спрели?
Не знам.
Май трябва да оставим колата.
Ще пресечем ли? - Да, налага се.
Внимавай къде стъпваш.
Държа те. - Хайде!
Внимавай къде стъпваш. Не гледай надолу.
Внимателно!
Добре. Стегнете се. Уверете се, че сме обезопасени.
Не мога. Не мога да го направя.
Не мога да го направя! Трябва да има друг начин!
Нейтън! Стъпвай крак пред крак. Следвай ме. Аз ще съм първи.
Ще се справиш. Хайде.
Добре. - Добре ли си?
Ще се справим. - Внимавай.
Добре.
Продължавай! Върви!
Добре ли си? - Върви, върви!
Дръжте се!
Нейтън, добре ли си? - Да, татко.
Хайде. Браво, момче.
Да.
Успяхме.
Хайде, можеш! Можеш!
Благодаря.
Почти стигнахме. Още малко.
Ще се справиш ли? Добре ли си? - Да.
Браво.
Земетресение! - Залегнете!
Сигурно се шегуваш. - Трябва да се махнем оттук!
Хайде. Ти си първа, Алисън. Аз ще съм зад Нейтън.
Просто се съсредоточете.
Точно така. Добре ли си? - Да.
Точно така. Браво.
Точно така, Нейтън!
Мостът се къса! - Дръжте се!
Хайде! - Измъкнете ме!
Продължавай да се движиш! - Измъкнете ме!
Измъкнете ме!
Продължавай да се движиш! - Няма да издържи!
Няма да издържи! - Стой там! Не!
Нейтън!
- Татко, татко!
Хайде! Дръж се!
Браво! Всичко е наред. - Не ме оставяйте да падна!
Дръж се! - Нейтън! Нейтън!
Не ме оставяйте да падна!
Хайде! Точно така! - Няма да издържи!
Нейтън! Продължавай! - Давай!
Хайде, върви. Точно така.
Хайде, хлапе! Почти успяхме.
Хайде, Нейтън! Побързай!
Хвани ме!
Не гледай надолу!
Хайде! Да тръгваме! Хайде, Нейтън.
Хайде! Успяхме.
Хайде!
Божичко!
Моля?
Това ли е? - Не, много по на юг е.
Напълно мъртво е. Ами ако кратерът на "Кларк" е такъв?
Може да е фрагмент, паднал преди седмица.
Или преди пет години.
Чуй. Продължаваме.
Да. - Добре.
Английски? - Кои сте вие?
Казвам се Джон Гарити.
Това е съпругата ми Алисън. И синът ми, Нейтън.
Какво правите тук? - Опитваме се да стигнем до кратера.
Аз съм Дени Лоран. - Здравей.
Изглеждате гладни.
Нямаме нищо за размяна.
Напротив.
Нарича се компания.
Винаги ли стреляш по хора? - Опасно е тук.
Късметлии сте, че ви намерих. Няма много мили хора.
ПА ДЬО КАЛЕ СЕВЕРНА ФРАНЦИЯ
Това сме ние. - Какво беше това място?
Центърът за сортиране на пощата.
Никой ли не се опитва да ви го отнеме?
Опитаха.
Така ли се захранвате? Вие ли го направихте?
Да. Слънчеви панели към акумулатора
и имаме електричество. Захранва пречиствателите за въздух.
Не е съвършено, но е най-доброто, което можем да направим.
Уважаема, имаме компания.
Камил, слез долу, скъпа.
Джон, Алисън, Нейтън…
Това е съпругата ми - Джулия. И дъщеря ми - Камил.
Приятно ни е. - Тя не говори.
Нервната й система. Радиацията й се отрази зле.
Как е? - Много е вкусно.
Да, много е вкусно. - Най-добрият френски ресторант днес.
Благодаря ви много. Нямам думи. - Домашната храна е незаменима.
Значи се опитвате да стигнете до кратера?
Да. - Казват, че е "Ла Тер Промиз"…
Как се казва… Обетованата земя.
Последният шанс на човечеството.
Възможно да е. - Така чухме.
Може би хората са отишли там.
Този район е твърде опасен.
Западният алианс, включително останалата френската армия,
го защитават от нахлуването на Източната коалиция,
която иска да завземе кратера заради ресурсите му.
По целия фронт се водят тежки боеве.
От Лион до Берн.
Остават само два града.
Невъзможно е да се мине.
Откъде ги имаш?
Понякога баща ми излиза
и се опитва да намери неща, които не са напълно унищожени,
за да можем да си създадем дом.
Мога ли да ти покажа нещо? - Разбира се.
Направих го в бункера в Гренландия.
Това е небето, което никога не можем да видим.
Ако можехме, ще изглежда така.
Държи този край.
Кой? - Извинявай.
Ти също легни. - Добре.
Това са зодиакалните съзвездия.
Знаеш ли твоето?
Мисля, че съм Водолей. - Тук е Въздух.
Аз съм Риби. Така че аз съм риба.
Четох някъде, че…
… че Рибите и Водолеите се разбират добре.
Здравей - Здравей.
Откога си будна?
Почти не спах.
В нощта преди сватбата ни…
Баща ми те отведе някъде.
Каза ми, че ме обича. Като син.
Какво ти каза наистина?
Накара ме да обещая нещо…
… че ще се грижа за теб…
… до последния си дъх.
Тази… е по-актуална от твоята.
Западният алианс защитава кратера,
за да могат хората там да живеят свободно.
Както казах снощи, регионът е военна зона,
но има начин да се заобиколи.
Препоръчвам ви този път.
Клермон-Феран. След това към Валанс.
По-малко битки. Кратерът е защитен от няколко планински вериги.
През първата има само един начин.
Проходът.
Придвижването през тази зона ще бъде много трудно.
Проходът се охранява от батальона на моя приятел от Западния алианс.
Когато стигнете там, питайте за командир Жьоне.
Жьоне. - Ще му дадете това.
Така ще разбере, че аз ви пращам.
Ще ви помогне.
Благодаря ти.
Има още нещо.
Виж…
Не знам какво ви чака в кратера.
Обаче съм убеден, че светът ще се възроди.
Вземи Камил със себе си.
Моля те.
Вземи дъщеря ни.
Няма как аз да го направя. Жена ми не може да пътува.
Виждаш.
Досега нямаше на кого да се доверя.
Умолявам те, Джон…
Аз… - Умолявам те.
Ще я вземем.
Ще я заведем там.
Обичам те.
Ще ми липсваш.
Знам, че и аз ще ти липсвам.
Обичам те, малката.
Обичам те, тате.
Оттук сме направо.
Проходът е пред външната страна на кратера.
Добре ли сте?
Може би трябва да спрем, да отдъхнем.
Да.
Какво избирате - да четете мисли или да сте невидими?
Да чета мисли.
Да съм невидим.
Да чета мисли. - Наистина ли?
Да. - Какво избирате -
много малки ръце или много големи крака?
Големи крака. - Как се ходи с големи крака?
Да. Малки ръце. - Ти вече имаш малки ръце.
Нямам. - Покажи ми.
Нормални са ми. Виж твоите. Огромни са!
Не… - Виждате ли? Вижте.
Какво избирате - да се биете с 50 коня с размерите на пиле
или с едно пиле с размерите на кон? - Какво?
Петдесет пилета с размерите на кон? - Петдесет пилета с размерите на кон?
Петдесет… - Коне с размерите на пиле.
Какво? - Каза пилешки размер…
Забранено е за цивилни.
Имате късмет, че още сте живи.
Въстаниците са навсякъде.
Къде отивате?
Търсим командир Жьоне.
Приятел е на баща ми, той помага на тези американци.
Искаме да отидем до кратера. - До кратера?
Знаете ли, че трябва да минете през военна зона?
Никога няма да успеете.
Може би можете да ни помогнете.
Свържи се с командир Жьоне.
Аз съм капитан Анри. Трябва да заведа бежанците при Жьоне.
Само през този проход може да се премине.
Командир Жьоне е начело.
Добре, следвайте ме. Движете се с мен, ясно?
Добре. - Хайде.
Бързо! Бързо!
Наведете се, наведете се!
Капитан Анри - приближаваме с бежанците.
Да вървим, да вървим! - Хайде, Нейтън!
Следвайте ме! Следвайте ме! Бягайте!
Бягайте бързо!
Продължавайте!
Наведете се! Дръжте главите си наведени!
Спрете! Спрете! - Божичко…
Залегнете!
Да вървим, да вървим!
Хайде! Хайде!
Хайде! Хайде! Да тръгваме!
Нагоре към бункера! Нагоре към бункера!
Капитан Анри със заложниците. - Идвай! Ще те прикриваме.
Добре, вървете! Вървете, вървете!
Прикривай ги! - Нейтън, наведи се!
Залегнете!
Скачай, Нейтън! - Влезте в окопа!
Джон, добре ли си? - Да, добре съм.
Хайде да тръгваме. Хайде. - Добре.
Вървете, вървете!
Насам.
Нагоре по стълбата! Нагоре по стълбата!
Хайде, хайде! - Нейтън, върви, върви!
Добре, Вървете, вървете! Продължете през гората в тази посока.
Жьоне е командир на тази област.
Трябва да се върна при моите. - Мерси!
Късмет! - Благодарим ти!
Благодарим ти! - Късмет.
Това трябва да е лагерът им.
Тези планини,
никога не са били там.
Близо сме до кратера.
Извинявай, къде е капитан Жьоне?
Там е.
Кой отговаря тук?
Говориш ли английски? - Да.
Търсим командир Жьоне?
Баща й, Дени Лоран, е стар приятел на командир Жьоне
и каза, че командир Жьоне ще ни заведе до кратера.
Елате.
Командир Жьоне.
Хората чакат с дни за този автобус.
Съжалявам.
Нищо не мога да направя за вас. Моля, напуснете палатката ми.
Има ли някой друг, с когото можем да говорим?
Изведете ги.
Не, почакай.
Моля, позволи ми. Моля…
Чуй, преживяхме много.
Няма да нараним никого. Искаме само да стигнем до кратера.
Това е всичко.
Умирам.
Не знам колко още…
Обещах на семейството си, че ще ги отведа на безопасно място.
Моля те, не ни отнемай това.
Моля те.
Люк, да направят място в автобуса. - Да, командире!
Автобусът е там.
Води хора към кратера.
Люк ще ви отведе. Тръгвайте.
Благодаря ти.
Успех.
Въстаници! - Останете в автобуса!
Джон! - Стреляй по автобуса!
Всички вън!
Автобусът вече е наш!
Всички вън!
Подредете се пред автобуса!
Бързо! Бързо!
Подредете се пред автобуса!
Обещах ти, че ще те заведа до кратера.
Бързо!
Тръгвайте, тръгвайте. - След мен.
Върви, сине. Върви. Всичко е наред.
Всичко ще бъде наред. - Мърдайте!
Ти, слизай!
Вън от автобуса!
Мърдайте! Мърдайте!
Хайде! Мърдай! Вън от автобуса!
Не!
Боже мой!
Татко? - Божичко!
Татко, татко!
Добре съм. - Трябва ти помощ!
Божичко!
Трябва да тръгваме. Може да има и други.
Аз ще карам! Ставай! Ставай! Да тръгваме!
Добре.
Всичко е наред.
- Нейтън, продължавай да натискаш!
Натискай силно. Да.
Всичко е наред, приятел. Точно така.
Точно така.
Заседнахме. Можеш ли да ходиш?
Да. - Аз ще я взема.
КРАТЕРЪТ "КЛАРК"
Боже мой, истина е.
Толкова е красиво. - Да.
Почакайте. Нека да се насладя за секунда.
Почти стигнахме. Още малко. - Да.
Ще се излекуваш.
Всичко ще е наред.
Нали?
Справи си се страхотно, тате.
Успяхме!
- Да.
Да, успяхме.
Каква гледка.
Помислете за света, който бихте могли да създадете.
Джон! - Всичко е наред…
Джон…
Джон?
Благодаря ти.
За това, че си моето момиче.
Нека…
Нека пътищата се издигнат, за да те посрещнат.
Нека… Нека вятърът винаги да е зад гърба ти.
Нека… Нека слънцето грее върху лицето ти.
И дъждът да пада меко върху полята ти.
Лек път, тате.
Има възможност за ново начало.
Възможност да изградим по-добро място.
Един по-добър свят.
Водени от доброта, състрадание и разбиране.
Не само място, където си струва да се живее,
но и място, за което си струва да се живее.
Въпреки че няма да видя изгрева…
… вие ще го видите.
Носите светлината със себе си,
защото за това сме създадени.
Утрешният ден принадлежи на вас.
На всички вас.
Приятно пътуване.
Във филма е използван стих от традиционна ирландска благословия.
Превод и субтитри: Слав Славов
© 2026 Translator's Heaven subs.sab.bz