МИШЕЛ УИЛЯМС
ЮЪН МАКГРЕГЪР
МАТЮ МАКФАЙДЪН
5, 4, 3, 2, 1.
Старт!
Мамо, ти мигна. Аз печеля.
Браво на теб! Сега трябва да спиш. Утре заминаваме към морето.
ВЪЗПЛАМЕНЯВАНЕ
Ако ще разказвам историята си, по-добре да започна от тук.
Синът ми, и плажът "Камбър Сандс".
Защо точно това и защо сега? Ще се върна и на това.
Мамо!
Беше пълен с енергия, "природна сила",
както го нарече акушерката, преди 4 години, когато се роди.
Кипеше от енергия, и не спираше от тогава.
Мамо!
Бяхме постоянно заедно, защото баща му беше жалък глупак.
Не беше винаги такъв.
А може и да е бил, но да не съм обръщала внимание.
Не съм първата жена от семейството ми,
паднала си по мъж в униформа.
Както и да е, за добро или за лошо,
имам детето си, и той има мен. - Мамо!
Мамо!
Помня как мама ме доведе в Камбър Сандс веднъж.
През един ден, в който не беше пияна.
И тогава имаше лек дъждец. "Да те изведа от къщи, а?", ми каза.
Чук, чук! - Кой е там?
Не знам. - И аз не знам.
И този тих дъждец, продължаваше да вали докато се прибирахме.
Баба ми, ми казваше, че Хитлер ни е направил услуга като е взривил Лондон.
Бомбите са направили дупка в земята на Барнет Гроув,
и така са построили нашият блок.
А Лондон е бил опожарен с гръм и трясък.
"Благодарение на Хитлер"- ни казваше тя,
имаме прекрасна гледка откъм другата улица,
където бомбите са пропуснали.
Мамо! Виж ме как бягам. Бягам много силно.
Не можеш да ме хванеш. - Внимавай!
Ако си мислиш, че не те виждам, наистина се лъжеш.
Купихме апартамента от общината.
Не беше нещо особено, но Лени казваше, че е добра инвестиция,
защото беше на една ръка разстояние от града.
Бяхме трето поколение, живеещо в блоковете.
Ако се интересувате повече, напишете селяндур или сдуханяк,
и ще ни откриете в общинските жилища на цял Лондон.
Любимата ни храна - пиле 'Киев". Любимата програма - "Топ Гиър".
Аааа, хванах те!
Религията ни - ФК"Арсенал". - Изчакай, чакай... и бягай!
Мамо, мамо изкарай г-н Зайо от там. Ще му се завие свят.
Мамо, мамо, изкарай го сега, моля те.
Ето така. Заповядай. - Така е по-добре.
Ало? - Майка ти има неприятности.
Има нужда от помощ. - Явно пак се е "нафиркала",
и ти си единственият, до който се е докопала да ми звънне за пари.
Обажда се само ако има нужда от пари за пиячка.
Не искам да съм груба, но трябва да затварям. Чао.
Баба пак ли се е "нафиркала"? - Не трябва да се говори така.
Вие гледате новините в 6:00, с Джордж Алегая и Софи Рейуорт.
Това са новините с мен, Джордж Алегая и Софи Рейуорт.
Мамо, ти мигна. Аз печеля.
Браво на теб! Време е за лягане.
На г-н Зайо не му харесва да го въртят в пералнята.
Знам, но трябва да е винаги чист, нали?
Каза ми, че няма нищо против да е мръсен.
Така ли ти каза?
Каза ми още, че ако си уплашена, можеш да спиш при нас.
Благодаря, съкровище. Мама не се страхува.
Добре ли мина всичко?
Щом се прибрах...
1-0 за Арсенал!
Наздраве.
Ще убия тия копеленца.
Пиянстват и крещят посред нощите. Хора живеят тук все пак.
Мамка му!
Ще проверя как е.
Здрасти, Пърл. Налага се да изляза. Ще го наглеждаш ли за малко.
Разбира се, скъпа. - Ключовете са под саксията.
Колко време има за евакуация? - 40 — 45 минути.
Трябва да отида до там.
Химическа? - Така изглежда.
Виж я само, човече!
Благодаря.
Невероятна е.
Залагам 20 кинта. - Да, 20.
Обзалагаш ли се? - Да!
Гледай какво става.
Извинете ме. Приятелите ми мислят, че сте много красива,
и се обзаложихме на 20 лири, ако разбера името ви.
Ако ми кажете, ще си ги разделим и няма да ви притеснявам повече.
20 кинта. - 20 английски лири.
Чуй ме внимателно. - Да?
Приятелите ти са чекиджии.
Да, знам.
Защо не ми помогнеш да им гепим парите? По 10 кината за двамата.
Нямам нужда от 10 кинта.
Добре...
И аз нямам нужда от тях, наистина.
Не може ли просто да поговорим?
Наоколо ли живееш? - Близо. Уелингтън Истейт.
Това е точно срещу мен. Виждам Уелингтън от къщи.
Обзалагам се, че доста клюкари се чудят колко струва къщата ти.
Но твоята е по-хубава...отвътре.
Точно така. Но нямам гледка като твоята.
Права си. - Чакаш ли някой?
Чакам съпруга си.
Полицай е. - Обезвредява бомби.
Обадиха му се спешно, и сега го чакам да се прибере.
Боже, обезврежда бомби, а?
Срежи червената жица! Срежи зелената!
Беше глупава шега. Съжалявам.
Чувствам се сякаш губя контрол. Толкова съм притеснена.
Имам син на 4 години.
Толкова ме изтощава. Невероятно дете е, но кипи от енергия.
Обсебен е от играчката си. Нарича я г-н Зайо. Не дава даже да я пера.
Добре ли си?
Нямам навик да говоря за проблемите си в кръчма с непознат.
Не се извинявай. Ако имаш нужда, аз съм доста добър слушател.
Ще взема по още едно, а ти ще започнеш от самото начало.
Бомбените заплахи пак започват. Никога не е заминавал спешно.
Боже, сигурно е доста трудно. - Чувствам се толкова незначителен.
Защо? С какво се занимаваш?
Журналист съм в един национален вестник. "Експрес".
И за какво пишеш?
За всичко. От долни политици до измамни институции.
Казвам се Бари Левис и искам да проверя дали, сметките ви по ДДС,
са в синхрон със закона за ДДС от 1968 г.
И вярват ли на това? - Понякога.
И ако номерът не мине, се опитвам да ги вкарам в леглото.
Какво им казваш, когато се пробваш?
Харесваш ми.
И това действа? - Не знам. Действа ли?
Приятелката ми я няма. - Нима?
Замина за Париж. - Колко хубаво.
Не се е прибрал все още. Колата му я няма.
Ако още го няма, защо не дойдеш у дома?
За по кафе.
Не. По-добре да се прибирам.
Добре ли си?
Да. Стомашен вирус.
Може би ти трябва да поговориш с някой.
Просто съм хванал вирус.
Ще ходиш ли на мача в събота?
"Челси" ще ви изкърти.
Страхотна гледка. - Така е.
По-добре ще е ако си тръгна. - Недей.
Мисля, че ще е по-добре ако останеш.
Как мина? - Щом се прибрах...
Да, скъпи, така е.
10 на 0 за Арсенал!
10 на 0 за великия Арсенал!
Боклуци сте и знаете, че сте!
Не ми се иска да го вземаш. Много се притеснявам.
Теб всичко те притеснява.
Каква красавица.
Вдига 100 км за 5 секунди.
Развива скорост до 270 — 290 км/ч.
Само с хеликоптер можеш да настигнеш тая красавица.
Ще отида до магазина да купя някакви сладки за чай.
Шоколадов сладолед, за победата. Чипс.
Няколко бири.
На работа съм днес, мила.
Какво? Как така? Мислех, че ще почиваш.
Хубаво е да казваш и не, понякога, Лени.
Чао, съкровище.
Съкровище съм, нали?
Да, съкровище си. До скоро.
Дай ми ръка! Вече може ли да се съблека?
Не може. Нали чу майка си?
Здрасти.
Хубава кола. Обзалагам се, че вдига 100 км, за 5 секунди.
До 290 км/ч за един час. - Не знаех, че разбираш от коли.
Изненадан ли си? Ето, че не знаеш нищо за мен.
Не бих казал.
Виж... Онази нощ беше грешка. Не трябваше да се случва.
Къде си тръгнал? - На мач.
Ще закъснееш.
Може и да успееш, ако настъпиш газта докрай.
Искаш ли да обядваме?
Май че току-що каза, че отиваш на мач,
и съм сигурна, че ти казах, че това между нас няма да се повтори.
Господи! Караш направо, а?
Да, така е. Трябва да опиташ някой път.
Добре, добре...Мисля, че си най-забавната, секси,
"лесна", реалистка в Източен Лондон, която съм срещал.
И ако още не ти е ясно, не се отказвам толкова лесно.
Тъкмо щях да си пържа рибни пръстчета и да гледам мача по телевизията.
Звучи добре.
Колко искаш? - Моля?
Колко рибени пръстчета?
Не знам, никога преди не съм ги опитвал.
Слагам четири. И пържени картофи.
Какво?
Какво искаш да кажеш с това "какво"?
Какво искаш от мен?
Направо към въпроса, а? Без увъртания.
Ако си търсиш гадже, не си познал. Имам си семейство, което обичам.
Харесвам те. Толкова си директна. Караш направо по същество.
По-различна от всички досега.
По-различна с това, че нямам кинти като тях и теб.
Караш ме да съжалявам, че пропускам простите неща в живота.
Като рибните пръстчета.
Харесвам те.
Това харесва ли ти?
А какво ще кажеш за това?
Харесва ли ти това?
Не. Не достатъчно.
А това?
Не знам какво да кажа. Изобщо не си представях това.
Не ме разбирай погрешно, но ако чакаме да видим,
какво си представяш, ще си висим тук цял ден,
мъжът ми ще се прибере,
и ще ти разбие физиономията.
Ще бъде честно.
Винаги се опитвам да бъда честна.
Ето го и първият съдийски сигнал.
Гледайки този невероятен стадион,
можете сами да усетите невероятната атмосфера.
Този толкова дългоочакван сблъсък...
Нещо става...тук. Не знам дали все още ме чувате...
Нещо наистина ужасно се случва тук...
ИЗВИНЯВАМЕ СЕ ЗА ЗАГУБАТА НА КАРТИНА
Извънредни новини. Имаме данни за експлозия в Северен Лондон.
Вероятно става дума за взрив на мач от Висшата лига.
Мамка му, трябва да стигна до редакцията.
Информацията е непълна, но репортерите ни предполагат..
Трябва да ме закараш до там. - Какво?
Трябваше да ги взема след мача. - Господи, не помислих. Съжалявам.
Моля те, моля те, Господи. Моля те, нека да са добре.
Не можем да отидем до там, Всички пътища ще са задръстени.
Не ми пука! Просто ме закарай!
Спрете, г-не! Върнете се обратно!
Не мога да повярвам, приятел. Какъв хаос.
Изведете хората от тук!
Хей! - Синът ми е там. Само на 4 е.
Не е безопасно тук. Застанете зад бариерите.
Извинете.
Виждали ли сте малко момче. На четири годинки е.
Извинете. Виждали ли сте едно момченце. Лени!
Скъпи, къде си? Извинете... - В грешна посока си, скъпа.
Да се махаме от тук. - Не!
Хайде!
Татко! Татко!
Моля те, Господи! Моля те!
Татко! Татко!
Жертвите в експлозията на стадиона достигнаха 920,
но от полицията предполагат, ще бъдат много повече.
Експерти смятат, че шестима камикадзета,
са отговорни за атаката. Трима в подземията.
И трима в обслужващите коли на стадиона,
паркирани в района.
Мамо! Виж как бягам. Бягам много бързо.
Разследването напредва бързо,
но искам да помоля всички общности,
да ни съдействат, ако имат някаква информация.
Не става въпрос за раса или религия,
а заради това, че всички сме хора,
и осъзнаваме стойността на човешкия живот.
Вече сме иззели 2500 записи от видеокамери.
Това вече разгневи лидерите на различните общности,
които изразиха загриженост, че млади мюсюлмани ще бъдат разследвани.
Това е спомен за Лондон, от годините назад,
по време на бомбардировките през Втората световна война,
когато балони са осеяли небето над Лондон,
за да предпазят нацията от вражеските самолети.
Сега ще ви покажем ексклузивни кадри на живо,
от невероятната церемония в центъра на Лондон.
1000 балона летят в небето над столицата, в памет на
жертвите загинали в терористичната атака на стадиона.
Много от роднините на жертвите са тук, за да наблюдават церемонията.
Премиерът също ще присъства.
На всеки балон е поставена снимка на жертва от атентата.
Наричат ги "гробници" в небесата.
Здравей.
О, Боже! Не, не ме пипай! - Съжалявам. Няма. Няма.
Не знам дали трябваше да идвам.
Някой грижи ли се теб? Някой близък?
Майка ти, сестра ти или някой друг?
Сигурно си мислиш, че е невероятно, нали?
Знам какво си мислиш. "Със сигурност има баба и майка,
седнали до нея, окуражаващи я. Ще го преодолееш. Пийни си чаша розе."
Не е честно.
Не е честно, детето ми да има майка като мен.
Защо ти не беше на неговото място?
Дойдох, защото... Исках да ти дам нещо.
И ти си преживял това, нали?
Изгубил си лапичката.
Ще те излекувам. Трябват ми само игла и конец.
Ти си смело зайче.
Нека се кача с теб. - Не.
Ще се справиш ли? - Да, благодаря.
Стига, човече. Обикновено преследваш звезди наркомани.
За какво ти е видеото от този ден? - Мамка му. Ще го направил или не?
Не, Джаспър. Аз съм спортен журналист, не разследващ.
Но знам колко е важно за теб. Знам някой, който ще ти помогне.
Всички сме тук на този ден,
да почетем смъртта на жертвите, и да се помолим с близките им.
Терористичните атаки, са случайни и непредвидими.
Целта им е да унищожават безразборно.
Без значение дали майка или баща,
сестра или брат,
родител или дете.
Пусни го пак, Гари. - Това ли е моето копие?
Не би трябвало да го гледам. - Да.
Тази книга е моят живот.
Но днес я оставям настрани.
За всички мюсюлмани и християни, думите са без значение.
Днес, смъртта е тази, която говори.
Върни за малко тази част.
Увеличи и върни бавно.
Мамка му.
Ако това е един от сапьорите, полицията би трябвало да знае.
Защо не ни казват нищо?
Ходи ли на контролен преглед в болницата?
Да.
Казаха ми да напиша писмо до Осама Бин Ладен.
И написа ли?
Не му знам адреса.
Ако го намериш, надявам се, че ще ни уведомиш.
Имаше сестра мюсюлманка в болницата.
Нейният Бог не беше убиец.
Не това ме притеснява, а това кой им продава експлозивите.
Тези хора си мислят, че могат да разберат какви сме ние.
Това е като война между два различни вида.
Не ми плащат, за да разбера защо го правят, а да не допускам да го правят.
Но не успя да спреш онзи ден, нали?
Не.
Трябва да тръгвам. - Ще те закарам..
Не. Благодаря.
Прилича на теб. Има му нещо на главата.
Май сънува.
Г-н Зайо, е май замаян, нали? Нали?
Ще го видиш. Ето го. Почакай. Малко по-напред.
Хвани го. - Гълъбче. Хвани гълъбче.
Ех, изплаши го.
Помахай на мама. Браво на момчето.
Извинявай. Знам, че ми каза да те оставя на мира.
Щя да съм мъртъв досега, ако не те бях срещнал в онзи ден.
Но искам да разбера, защо се случи така.
Видях един мъж в тълпата..
Мисля, че е един от терористите.
Всички хора през онзи ден, се водят "безследно изчезнали."
Не разбирам, защо полицията не оповестява името му.
Жена му дойде в редакцията, за да потвърди, че е изчезнал.
Името и е Горбани.
Внезапно, спря да го търси и си тръгна. Проследих я до Св. Албанс.
Опитах се да говоря с нея. Няма да иска да говори с мен.
Искала е да защити синът си.
Имали са син.
Съжалявам, но нямаме. Мога да поръчам за утре.
Благодаря ви.
Драги Осама,
чудя се радваше ли се, когато научи за смъртта на детето ми.
Включи ли радиото, и чу ли, че 1003-ма са мъртви?'
Коленичи ли на чергата си върху камъните отправяйки молитва?
Аз се молих.
Молих се смъртта да ме прибере заедно с всички загинали.
В болницата ми казаха да излея болката си в писмо до теб.
Не знам дали имаха предвид като разплата.
Чувала съм, че смъртта е като животно, Осама.
Дарено с живот, с който можем да се разполагаме.
Не знам нищо за това.
Мъката, се превърна в моята утеха, когато детето ми си отиде.
Това ли е болката, която никога няма да спре?
Казват, че мъката ни променя.
Знам, че ме промени, но към какво?
Поради токов удар на "Кингс Крос",
всички влакове са спрени до второ нареждане.
Извиняваме се за причиненото неудобство
В замяна на това, ви очакват автобуси пред гарата.
Мисля, че съм те виждала във влака за Св. Албанс.
Тъкмо съм тръгнала натам. Искаш ли заедно да потърсим автобус?
Мисля, че трябва да тръгнем след тези хора.
Къде си бил днес?
Ходих да видя баща си.
Джаспър Блак. - От кой отдел бяхте?
"Обезщетения при злополуки"
Списъкът ще ми помогне да открия информация за
всеки, който е бил на стадиона, имена, номера...
Не за всички. Някои купуват билети, но не идват.
Достъпът до данните се отхвърля.
Пише, че трябва да се провери в антитерористичния отдел.
Ясно. Добре.
Не можеш да го вземеш. - Нямам повече.
Тогава не можеш да го вземеш. Не ти стигат парите.
Аз ще доплатя.
Не, недейте. - Няма проблем.
Дайте му и нещо за пиене.
Наоколо ли работиш? - Да.
Защо държиш това зайче?
На сина ми е.
Може ли да го видя.
Има нужда от душ.
Къде е той?
Замина с баща си за известно време.
Кога ще се върне?
Не знам. Скоро.
Защо не си на училище?
Не ми харесва. Не познавам никой.
Трябва да видя татко. - Къде е той?
Майка ти къде казва, че е?
Не живее с нас. Тя казва, че няма да се върне вече.
Знам, че ще дойде. Обеща ми бухалка за крикет за рождения ми ден.
Каза ми да го чакам в магазина.
Значи всеки ден го чакаш в магазина?
Да.
Странно е в какво избираме да вярваме, Осама.
Някои казват, че ти вярваш в рая.
Мъжът ми и синът ми, не вярваха в него.
Вярваха в Арсенал, и избраха теб, за да унищожиш това.
Само за да ме накараш да осъзная, че раят е мрачен ден,
прекаран на брега с момчето ми.
Не знам защо, но си мислех, че ще те намеря тук.
Доста е трудно да те проследи човек.
А аз си мислех, че си зает, да се бориш срещу тероризма.
Даже и терористите си вземат от време на време почивен ден.
И накъде си тръгнал? - Ами...
Всъщност се надявам да ми помогнеш,
за един мой проект.
Знаеш ли кое е най-хубавото на караваните? - Не.
Това, че винаги си остават непроменени.
Баща ми обичаше да го казва. "Където и да ги влачиш,
когато затвориш вратата през нощта - си в къщи."
Без значение как е преминал денят ми,
когато затворя вратата на караваната се чувствам по-добре.
Сега това чувство го няма.
След случилото се през онзи ден, вече не изпитвам това чувство.
Не мога да забравя преживяният ужас.
Ето това направиха копелетата. Влязоха в караваната ми.
Ако нямаш нищо против, Терънс,
звучиш като ненормалник.
Ти си забележителна жена. Знаеш го, нали?
Изглеждаш добре в цивилни дрехи, Терънс.
Даже никой не забелязва, че си полицай в почивка.
Женен си, нали? - Да. От 15 години.
Обичаш ли я? - Що за въпрос е това?
Подобен на този, в който някой пич се опитва да те покани на парти,
облечен в гладиаторски доспехи.
Бях много пиян тогава...
Не знаех, че си жена на мой колега.
Бях облечена като Покахонтас не забравяй.
Всъщност жена ми Теса, ме помоли да се изнеса.
Живеех по хотели.
Съжалявам. - Недей. Няма проблем.
Всъщност не е толкова зле.
Каза, че съм се оженил за работата.
Мислиш ли, че е възможно...
да обичаш някой и едновременно да го мамиш с някой друг?
Да.
Ще пием ли по още едно?
Трябва да отида до тоалетна.
Изправен съм пред това, да те следвам за добро или за лошо.
Мисля, че може и да си навлечеш неприятности.
От мъжа, които носи зелена тениска. Носи зелена тениска.
Нямам кой знае какъв вкус, но мога различавам селяндурите.
Притеснявам се за теб.
Върви си вкъщи, Джаспър.
Лека нощ...
Благодаря.
Мога ли да ти кажа нещо?
Само ако не е нещо за каравани, Терънс.
Аз..
Понякога си представям, че сме заедно.
Не по този начин...не.
Просто...
Сутрин, в която се събуждаме в караваната, и...
Слънцето се пронизва през прозореца, а ние лежим...
на километри от Лондон.
Гледаме малките частици прах, кръжащи около нас.
Толкова тихо и спокойно.
И както си говорим ти ненадейно прокарваш пръсти през косата ми.
Това е всичко. Просто прокарваш пръсти през косата ми.
Усмихваме се, защото всеки разбира другия.
Просто издай някакъв звук, просто така, за да не чувствам като идиот.
Извинявай, Терънс. Нещо не можах да те разбера.
А жена ти? - Не мисля да я взимам с нас.
Няма да има място в караваната.
Къде ще отидем?
"Камбър Сандс", може би.
Там е страхотно.
Има прекрасни пясъчни дюни...
...невероятна трева. Звукът на вълните през нощта.
Звучиш като добър човек, Терънс.
Искам само да ти кажа, че не се справям добре в тази светлина.
Моля те, не си губи времето да се грижиш за мен.
Не ме интересува какво казваш. Няма да си тръгна.
Ще открия всички разбити късчета от сърцето ти,
и ще ги събера отново.
Колкото и време да ми отнеме, няма да се откажа
И още нещо. Ще бъда твой приятел.
Не хвърляш много добре, а?
Какво? А ти си мислиш, че си? Да.
Хайде.
Тук е страхотно. - Да.
Веднъж идвах с момчето ми. Копахме пясъчни червеи.
Той върна ли се вече?
Не. Не още.
Искаше ми се татко да се върне.
Мислиш ли, че ще се върне?
Да.
Опиши ми баща си?
Обича да имитира хора.
Така ли? Кой например
Ами... Арнолд Шварценегер.
Мечето Йоги.
Да проверим за влакове до Св. Албанс. Трябва да се прибираш.
Отивам да купя билети.
Почакай!
- Остави ме намира!
Заподозрян субект от азиатски произход, преминава през главната зала.
До всички полицаи. - Разбрано.
Полиция! - Не е мъртъв!
Мамо!
Мамо, виж ме! Бягам толкова силно.
Азиатско момче с раница се насочва към платформа 2.
Спри!
Почакай! Чакай ме!
Мамо!
Останете на място! Не мърдайте!
Потвърдено от камери 1, 5 и 8.
Не мърдай!
Субектът носи раница. - Заемете позиции.
Не е мъртъв! - Спри!
Остани на място!
Ти каза, че ще се върне. Знам, че ще се върне!
Писа ми съобщение. Запазих го. Погледни.
Продължете с повишено внимание. - Не, моля ви! Не мърдай!
Не!
Ето, че се върна при нас. Ще се оправиш.
Куршумът беше охлузил само слепоочието..
Ще повикам докторът да ви прегледа..
Искаш ли да ми разкажеш какво се случи?
Беше на 28-ми април.
Минаха 4 дни и 12 часа откакто ги загубих.
Никога повече няма да се върнат отново.
Ходихме до морския бряг, само аз и той.
Мама ме заведе на "Камбър Сандс" веднъж.
Единственият незабравим спомен, които ми остана беше този на брега.
Само преди 8 седмици момчето ми беше тук.
Можех...
...Можех да го прегръщам. Да го помириша.
Можех да целуна бузките му... но сега...
...Никога няма да се върне, нали?
Знам, всичко, което трябва да знам за теб.
Много мило от твоя страна. Радвам се, че се интересуваш.
В странни времена живеем.
И имаме няколко общи интереси.
Ти трябва да се научиш да живееш собственият си живот.
Да не вземаш нещо, което не ти принадлежи.
Надявам се да съм ти помогнал да разбереш какво трябва да направиш.
Да вземаш нещо, което не е твое, може да доведе до тежки последствия.
Ако бях на твое място, Джаспър Блак, бих се утешил със скапан свещеник,
или с неща, за каквито там пишеш, или по-скоро не знаеш нищо.
В противен случай, може да се озовеш начело в новините.
Много си мил, Терънс. Задължен съм ти за съвета.
Короната срещу Мохамед Ахмад - 2002 г.
Сони Горбани беше заподозрян в този случай.
Държа го под наблюдение преди 5 години.
На някой няма да му хареса ако цялата каша бъде изкарана на светло,
не и преди някои героизъм да я замаже напълно.
Знаеш ли причината поради, която никога няма да я имаш?
Помислих, че приключи. - Защото винаги, когато те погледне...
...всичко, което ще вижда в теб е онзи ден.
Не знаех, че си фен на Челси, Терънс.
Онзи скуош сак, който мъкнеше през почивните си дни.
Трябва и аз да опитам да намеря такъв.
Напоследък имаме много общо помежду ни, Осама.
Предателството е едно от тях.
Това е нещо върху, което сигурно много разсъждаваш.
Колко често поглеждаш хората си в очите,
и се чудиш можеш ли да им вярваш.
Но ако ти погуби живот в онзи ден, аз погубих любов,
и сега трябва да живея бе нея.
Напоследък, Терънс, и аз започнах да си представям, че сме заедно.
Така ли?
Никога не съм си мислела, че ще мога, но...
...но понякога се оставям да си мисля.
Затова искам да ми кажеш, че не е истина.
Какво?
Кажи ми, че, не си отишъл на мача заради задръстване,
или си го подарил на приятел.
Кажи ми, че не е, защото си знаел.
Все още си мисля, че Лени би разбрал.
Детето ми беше на 4. Разбираше всичко.
Не вярвах, че ще загинат. - Какво?
Мислехме, че има само едно камикадзе.
В най-лошият случай, очаквахме около 50 жертви.
Шансът някой от двамата да загине, беше 500 към 1.
Изчислявал си вероятността? - Не, преценявахме риска.
Преценил си грешно. - Нямах избор.
Имахме "къртица" при терористите и имаше план за атака над Белия дом.
Химическа експлозия. 1000 пъти по-мощна от тази на стадиона.
Това беше основната ни цел, докато "къртицата" не се свърза с нас
един час преди бомбата да избухне.
Но ако беше предупредил можеше да предотвратиш всичко.
Съобщението беше, че терорист ще взриви бомбата на стадион.
Не знаехме на кой точно. Ако бяхме спрели всички мачове, паниката...
Детето ми. Детето ми. - Нямаше как да сме сигурни.
Но ти си се почувствал застрашен!
Приятелчето ти добре се справя, нали?
Ако бяхме се намесили тогава,
терористите щяха да се усетят и да променят всичко.
Щяхме да изгубим всичко, което знаехме дотогава.
Не можехме да го позволим, разбираш ли?
Залогът беше прекалено голям. Имаше хиляди хора,
години събирана информация, и в тази война,
информацията е единственото ни оръжие срещу тях.
Беше решение взето на много високо ниво.
Моето детенце. Моето 4 годишно момченце умря в жестока агония.
Не вярвам, че са умрели напразно.
Разбира се, че умряха напразно!
Моля те, почакай! Моля те!
Мамо!
Мамо, виж как бягам. Бягам много бързо.
Не можеш да ме хванеш!
Ла - ла - ла - ла...
Мамо!
Мамо, г-н Зайо не харесва да бъде в пералнята.
Бързо! Изкарай го веднага!
Мамо, мамо изкарай го.
Добре, добре. Ето така.
Така е по-добре. - Ето го и него.
5, 4, 3, 2, 1.
Почваме!
Мамо, ти мигна. Аз печеля.
Да, спечели.
А сега се гушни под завивката.
Г-н Зайо, не иска в пералнята.
Тогава не е нужно, защото и без това си е красавец.
Каза, че можеш да останеш с нас, ако те е страх.
Благодаря.
Знаеш ли какво? Мама е уплашена и ще остане с вас.
А сега направи място.
Скоро пак свикнахме един с друг, Осама.
Животът ни пак си беше същият.
Къде си ти? Ето ме идвам.
Там ли си? Къде си?
'Къде се криеш? Ще те намеря
Мамо, мамо, бързо! Има нещо в стаята ми.
Какво е? Палаво дете.
Не ми се спи. - Тогава да извикам баща ти?
Моят тати е най-добрият на света. По-добър от маймунките...
...и сок "Рибена" - Толкова ли е добър?
Баба пак ли се е напила? - Не се говори така
Залепихме вестници по прозорците да не влиза студено.
Намерихме решение и за неплатените сметки.
Направи така. - Добре.
Не се притеснявай, момчето ми. Добре съм.
Всичко е наред, миличък. Мама ще се оправи.
Много си хубава, мамо.
Благодаря, ангелчето ми.
Бъди послушен докато се върна. Какво да ти донеса?
Шоколадови пръстчета. - Най-хубавите.
Извинете. Търсихме ви.
Може ли да поговорим?
Имате ли време за...
Не, нямам време. Оставих го сам в къщи.
Аз...
Написахме ви писмо. Исках да се уверя, че ще го получите.
Знам, че не мога просто да дойда и да кажа, че съжалявам.
Кажи го така, както го написа и в писмото.
Ако можех да върна детето ти...
...и съпруга ти, ще направя всичко.
Момченцето ми е добре.
Оставих го сам прекалено дълго. Съжалявам.
Няма го.
Къде е момченцето ми!
Мамо!
Татко!
Какво показва този знак?
Показва, че преди 300 години, в Лондон е имало голям пожар,
и целият град е изгорял.
Показва още, че...
Лондон е бил изгорен с невиждана ярост.
Точно така. - Какво е станало после?
Нищо особено. Просто си поехме дъх, и включихме чайника.
Да тръгваме.
Какво искаш да правим? - Може ли да си купим сладолед?
Пак ли? - Да. И после пак.
И после какво? - После, пиле.
Това е добра идея. - Мама ще дойде ли?
Мамо!
Вече не мога да дойда с теб.
Баба ме заведе веднъж, да видим паметника на "Опожарения Лондон".
Ние заведохме нашето момченце.
Всички помислили, че идва краят на света.
Но това не бил краят.
За 3 години построили града по-голям и по-силен.
Лондон е издигнат отново върху собствените си останки, Осама.
По-малко пъти е умирал, отколкото възкръсвал.
Опустошаван от бури, наводняван, изяждан от чума.
Дори Хитлер не е успял да го разруши.
"Бетнел Грийн беше като самия ад", казваше баба ми.
Безкраен океан от пламъци.
Издигнахме го от отново от пепелта.
Изниквахме отвсякъде.
Аз съм част от това, Осама.
Част от целия свят.
Даже и да ме убиеш веднъж, ще се завръщам по-силна от преди.
Не знам друг начин.
Някой казват, че си чудовище,
но не вярвам в злото, защото знам, че за танго, са нужни двама.
Знам, че си разгневен на западния свят.
Ще пиша и до тях.
Знам, че си умен човек, Осама, много по-умен от мен.
Ако само можеше да разбереш, какво чувствам,
това би те накарало да се промениш завинаги.
Ще те натежи.
Любовта никога не умира, Осама.
Тя е силна, смела и необятна.
Можеш да я усетиш като звук от детска игра.
Искаше ми се да чуеш как синът ми играе.
Това е най-пронизващият звук на земята.
Ще отеква завинаги през времето,
по-силен дори и от бомбите.
Ела с мен.
Заедно ще взривим света, крещейки от гняв.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ С. Георгиев
Сценарист и режисьор ШАРЪН МАКГУАЪР