ХАЛА, СТОЛИЦА НА ЦИВИЛИЗАЦИЯ КРИЙ
Знаеш ли кое време е? - Не мога да спя.
За това има хапчета. - Да, но тогава ще заспя.
Отново си сънувала?
Искаш ли да се бием?
Подхлъзнах се. - Да, защото те ударих по лицето.
Вече се подхлъзвах, когато ме удари. Двете събития не са свързани.
Разкажи ми за съня.
Нещо ново? - Не.
Трябва да забравиш миналото. - Не го помня.
Поражда съмнение, а това те прави уязвима.
Овладей го.
Изгубиш ли контрол, ще трябва да общуваш с Върховния интелект.
Няма нищо по-опасно за един воин от емоцията.
Хуморът е разсейване.
А гневът само служи на врага.
Сто и двадесет дни от последното нападение на скрули.
Някой виждал ли е как изглежда Върховния интелект?
Никой не може да го види в истинската му форма.
Знаеш това.
Подсъзнанието ни избира начина. Това е свещено. Лично е.
Никой крий не го разкрива.
Кого виждаш? Брат си? - Не.
Баща си? Стария си командир? - Не. Виърс.
Мен виждаш, нали? - Виждам какво опитваш да постигнеш.
Получава ли се? - Да, но няма да смениш темата.
Какъв е смисълът от тези, ако не искаш да ги използвам?
Искам.
Върховния интелект ми възложи отговорността да ти покажа.
Знам как. - Тогава щеше да ме победиш без тях.
Овладей поривите си.
Спри да използваш това, използвай това.
Искам да бъдеш най-добрата версия на себе си.
ВЪРХОВНИЯ ИНТЕЛЕКТ - ЛИДЕР НА ЦИВИЛИЗАЦИЯ КРИЙ
Виърс.
Интелект.
Командирът ти настоява, че си годна за служба.
Да. - Бориш се с емоциите си...
с миналото си, което ги подклажда.
Ти беше жертва на експанзията на скрулите,
която заплашва цивилизацията ни векове наред.
Измамници, които тихо се промъкват между нас и превземат планетите ни.
Ужаси, които си спомняш и такива, които не можеш.
Животът ми е празен.
Трябваше да придобиете формата на този, когото уважавам,
но аз дори не си спомням коя е била тази личност.
Може би това е милост, предпазваща те от по-голяма болка.
Освобождавайки те да направиш каквото всеки крий трябва...
Постави нуждите на народа си пред своите.
Дадохме ти страхотна дарба.
Шансът да се биеш за доброто на всички крии.
Искам да служа. - Тогава се овладей.
Каквото е дадено, може да се отнеме.
Няма да ви подведа. - Ще узнаем скоро.
Имаш мисия.
Служи добре и с чест.
Не може да е на добро. - Сигурно е нападение на скрули.
Каквото и да е, голямо е.
Някога симулирал ли те е скрул? - Веднъж.
Беше много смущаващо. - Защо?
Защото погледнах лицето на врага, а лицето беше моето.
Ако беше по-привлекателен, щеше да е по-малко смущаващо.
Не ми е смешно. - Ти никога не се смееш.
Смея се отвътре.
Сега не го правя. - Обективно казано,
ти си доста красив. - Благодаря.
Слушайте, екип. Престанете.
Пригответе се за...
търсене и спасяване на нашия шпионин, Со-Лар.
Скрулите нахлуха на още една гранична планета.
Торфа. Со-Лар ни изпрати предупреждение.
Сигналът беше прихванат и прикритието му е провалено.
Генералът на скрулите, Талос, е изпратил екипи да го намерят.
Стигнат ли до него преди нас, информацията,
която е събирал над 3 години, ще бъде тяхна.
Обвинителите ще бомбардират укреплението на скрулите.
Промъкваме се, намираме Со-Лар
и се измъкваме, без те да разберат.
Населението на Торфа. Няма да влизаме в контакт с тях.
Нищо да не компрометира сигурността на мисията ни.
Бъдете внимателни.
Следвайте протокола, преди да го изтеглим.
Това е опасна мисия.
Нека се присъединим към Колектива, ако такава е съдбата ни.
За доброто на всички крии. - За доброто на всички крии!
ТОРФА, ГРАНИЧНА ПЛАНЕТА НА КРИЙ
Виърс, проследи сигнала на Со-Лар.
Ат-Лас, Мин-Ерва, намерете висока позиция.
Местни жители по периферията. Може би дузина.
Мин-Ерва?
Чувате ли ме? Някой приема ли?
Повтори.
Сигналът идва от онзи храм. Да вървим.
Не, това е идеално място за засада. Има само един вход и изход.
Можем да минем през местните. - Не знаем какви са. Рисковано е.
Ще отида сама. - Не, няма.
Държим близък радиус.
Ако изгубим връзка, срещаме се на Хелион.
Хайде.
Ат-Лас, виждаш ли това? - Прието. Виждам ги.
Назад!
Командире?
Назад!
Мин-Ерва, виждаш ли това?
Дръж ги настрана. Мин-Ерва?
Някой приема ли?
Не искам да ви нараня.
Дръпнете се назад!
Стойте назад!
Те са местни. Намерих двама мъртви. Няма зелени.
Просто умират от глад.
HGX-78.
TRT79-VVX6.
Назад.
Скрули!
Виърс?
Скрули. Това е засада.
Идва!
Обратно на Хелион. Виърс, приемаш ли?
Обратно на Хелион. Обади се. Виърс.
Как знаеше кода?
Искаш ли да ти кажа моята тайна... когато ти ми кажеш твоята?
Нека я отворим.
Къде сме?
В готовност.
Къде е главата ти? - В облаците.
А твоята? - На раменете ми.
Да покажем на тези момчета как го правим. Готова ли си?
По-високо, по-далеч, по-бързо. - Точно така.
Не може да е вярно.
Върнете се по-назад.
Караш твърде бързо! Трябва да намалиш!
Кой е този човек?
Мястото ти не е тук! - Върнахме се твърде много.
На него му позволи да кара. - Нека опитам нещо.
Откажи се вече! Мястото ти не е тук!
Не си достатъчно силна. Ще се пребиеш.
Няма да ти позволят да летиш. - Само аз ли съм объркан?
Ти си свестен пилот, но си твърде емоционална.
Знаеш защо я наричат пилотска кабина, нали?
Огромен тътен в космоса разтърси луната...
слънцето и звездите в небето.
И така малката Алует излетя през нощта.
Видя ли я? Това е Алует.
Влизайте вътре, време е за ядене. - Излитаме, лейтенант Неприятност.
Очарователен спомен. - Чакай. Мисля, че го открих.
Гуус те харесва. Обикновено не обича хора.
Рано започвате деня си. - Всъщност късно вечер.
Не мога да спя, когато има работа. Звучи ли познато?
Летенето със самолет не е работа. - Прекрасна гледка, нали?
Предпочитам гледката отгоре. - Скоро ще се качиш там.
Чакай! Това е тя. Върни я. - В готовност.
Звучи ли познато? Прекрасна гледка, нали?
Предпочитам гледката отгоре. - Скоро ще се качиш там.
Какъв е този надпис? Не можах да го прочета.
Прекрасна гледка, нали?
Предпочитам гледката отгоре.
Концентрирай се. - Извинете?
Погледни надолу. Концентрирай се.
„Пегас. Д-р Уенди Лоусън.“ Това е тя.
Чувате ли това? - Имаме ли местоположение?
Получих го. - Сега проследи Лоусън,
докато открием енергийната сигнатура.
Интересно.
Задръж.
Върни се точно преди това.
Това не е МиГ, Лоусън. - Нека видя накъде отивате.
Точно така. Погледни координатите.
Концентрирай се.
Отвори очите. Точно така.
Почти успя. Не се бори.
Концентрирай се!
Върни я. Върни я веднага!
Това няма логика.
Имаме ли някаква информация, която да използваме?
Само че Лоусън е била на планета С-53.
На път сме. - Тогава ровете по-надълбоко.
Лоусън е връзката ни със светлинния двигател!
И всичко, което търсим.
Това направи нещо. Опитай отново.
Не още!
Какво ми направихте?
Само търсим малко информация. - Какво сложихте в главата ми?
Нищо, което не е било вече там.
Но това не са моите спомени. - Да, като лош сън е, нали?
Не се учудвам, че не разбираш. Наистина са ти скроили номер.
Достатъчно с игричките. Какво искате?
Търсим местоположението на д-р Лоусън и светлинния й двигател.
Не познавам д-р Лоусън. - Тогава защо е в главата ти?
Случайно да знаете как се свалят тези неща?
Не? Добре.
Ей.
Знаеш защо я наричат...
Тръгваш толкова скоро? Тъкмо започваме да се опознаваме.
ПЛАНЕТА С-53, ДОМ НА ЗЕМЛЯНИТЕ
Виърс до командването на Старфорс, чувате ли ме?
Ало? Приемате ли?
Здравей, аз съм Виърс. Старфорс на Крий. Това ли е С-53?
Разбираш ли ме? Работи ли преводачът ми?
Да. Разбирам те. - Добре.
Ти ли си начело на охраната за този окръг?
Донякъде. Киното си има техен човек.
Къде мога да намеря комуникационно оборудване?
Благодаря.
Проследете капсулата. Намерете момичето.
Тя знае повече, отколкото знае.
Ей.
Това е заето.
Хайде. - Виърс?
Виърс? Потвърди. CTC-39.
GRXV-1600. Добре съм. Благодаря, че попита.
Добре ли са всички? Какво стана? - Засада на скрули.
Мислех, че сме те изгубили. Намери ли Со-Лар?
Не беше Со-Лар. Талос го симулира. Дори знаеше кода му.
Невъзможно.
Кодът беше в подсъзнанието му. - Скрулите ровеха в ума ми.
С машината, която използваха... са извлекли кода на Со-Лар.
Виърс, къде си? - На планета С-53.
Скрулите търсят жена, наречена Лоусън.
Коя? - Тя е тази, която виждам.
Тя какво? Виърс?
Виърс, какво?
Тя е учен. Мислят, че е открила технология за светлинна скорост.
Трябва да стигна до нея преди тях.
Не, веднъж вече те хванаха. Колко далеч е С-53?
Най-близката точка на прескачане е на 22 ч.
Виърс, стой на позиция, докато дойдем. Дръж комуникацията включена.
Не! А ако се доберат до това преди... - Съжаляваме. Нужен е код за достъп.
Йон-Рог? - Виърс?
Виърс? - Изберете номера с кода за достъп.
Виърс?
Ако скрулите са я хванали, тя е компрометирана.
По-силна е, отколкото мислиш.
Била ли си на С-53?
Веднъж. Истинска дупка е.
Ей, новобранец! Върви да говориш с охранителя.
Ти ли се обади?
Сигнал активиран.
Извинете, г-жо. Да знаете нещо за жена,
пробила дупка на покрива на онази видеотека?
Свидетел казва, че била облечена като за игра на лазертаг.
Да, мисля, че отиде натам.
Бих искал да ви задам няколко въпроса.
Може би и да ви дам информация за нощната пощенска кутия.
Мога ли да видя документите ви? - Виърс. Старфорс на Крий.
Не носим документи за самоличност. - Виърс? Старфорс?
Колко дълго ще останете в града? - Ще се махна...
щом намеря скрулите, които се промъкват на планетата ви.
Скрули? - Метаморфи.
Могат да се трансформират във всяка форма на живот до ДНК.
Нямате си представа, нали? - Чакайте.
И как да знаем, че не сте от тези метаморфи?
Поздравления, агент Фюри. Най-накрая зададохте уместен въпрос.
Не! Поздравления за вас, жена от Старфорс.
Арестувана сте.
Новобранец!
Новобранец, да вървим!
Видя ли оръжието й? - Не.
Внимавай!
Заподозряната е във влака на север. Преследваме я.
„Вярвай ми, истински вярващ. Вярвай ми.“
„Вярвай ми, истински вярващ.“
Махай се!
Влакът се насочва към тунела.
Нека ги посрещнем на гарата.
Г-н Фюри, аз съм агент Колсън.
Все още съм във видеотеката. Къде отидоха всички?
Приключих със събирането на доказателства...
Нуждаем се от линейка! Някой да се обади на 911!
Мили Боже, добре ли са всички? Някой видя ли това?
Служебна дейност на ЩИТ. Стойте назад.
Хубав водолазен костюм.
Малко по-весело, скъпа. Имаш ли усмивка за мен?
Откачалка.
Животът на Земята е базиран на въглерода. Не и този тип.
От каквото и да е направен, не е в периодичната таблица.
Казваш, че не е оттук?
Как е окото ти?
Бих казал, че е добре, но не може да повярва на това, което вижда.
Казваш, че изглеждаше като Колсън?
И говореше като него.
А жената каза, че имало още? - Използва думата „промъкване“.
Повярва ли й? - Не и докато не го видях.
Какъв е планът ти? - Ще намеря момичето от видеотеката.
Разбрах за крадец на мотоциклет, чието описание съвпада с нейното.
Ако може да ни каже защо гущерите са тук,
може би ще ни каже и как да ги разкараме.
Добре.
Направи го сам. Не можем да се доверим на никого.
Дори на собствените си хора.
Да, сър.
Те са грозни копелета, нали?
Да, не е Брад Пит.
Безопасно пътуване към отвъдното, приятелю.
Ще завърша това, което започнахме.
Аз не бих се приближавал твърде много, шефе.
Никой да не влиза или излиза.
Бум!
Какво да бъде? - Къде е правена тази снимка?
На летище. - Къде е Пегас?
Това е класифицирано.
Не е различно от досието, което създадох за теб.
Но виждам, че си се променила. Грънджът ти отива.
Тежък ден ли имаше, агент Фюри? - Беше чудесен.
Имаше космическо нашествие, преследване с кола.
Гледах аутопсия на извънземен.
Типичен работен ден. - Значи си видял един?
Никога не съм вярвал в извънземни...
но не мога да не го видя.
Ще стане неловко, но трябва да попитам.
Мислиш, че съм един от зелените. - Трябва да се внимава.
Гледаш сто процентов червенокръвен човек от Земята.
Ще ми е нужно доказателство. - Проба от слюнка и урина?
Не, ДНК-то ще съвпадне. - Паролата ми за интернет?
Скрулите могат да симулират само скорошни спомени на приемника си.
Искаш да се опознаем. - Къде си роден?
Хънтсвил, Алабама, но не си го спомням.
Първият ти домашен любимец? - Г-н Снуфърс.
Минах ли? - Не още. Първа работа?
Войник. Направо от гимназията. Напуснах като полковник.
После? - Шпионин. Бяхме навсякъде.
Белфаст. Букурещ. Белград. Будапеща.
Харесвам буквата „Б“. - Сега?
Стоя на бюро и се опитвам да разбера откъде идват враговете ни.
Не ми е идвало наум, че биха дошли отгоре.
Кажи странна подробност, която скрул не би могъл да измисли.
Ако тостът е отрязан диагонално, не мога да го изям.
Това не ти беше нужно, нали? - Не, но се забавлявах.
Добре. Твой ред. Докажи, че не си скрул.
И как това ще ми докаже, че не си скрул?
Това е фотонен взрив. - И?
Скрул не може да го направи.
Полковник, който е станал шпионин и агент на ЩИТ,
би трябвало да има високо ниво на достъп.
Къде е Пегас?
Скрулите симулират извънземни раси, промъкват се и превземат планети.
А ти си крий? Раса от благородни воини?
Герои. Благородни воини-герои.
Какво искат скрулите от д-р Лоусън?
Вярват, че е разработила светлинен двигател в Пегас.
Светлинен двигател? Не е най-безумното нещо,
което чувам днес. - Все още е рано.
А ти какво искаш? - Да спра скрулите,
преди да станат неудържими. - И?
Виж, войната е универсален език.
Познавам отлъчилия се войник. Имаш личен интерес в това.
Това е правителствена собственост. Обърнете автомобила.
Никълъс Джоузеф Фюри. Агент на ЩИТ.
Поставете палеца си на скенера. Един момент.
Никълъс Джоузеф Фюри. Имаш три имена?
Всички ме наричат Фюри. Не Никълъс, не Джоузеф, не Ник. Просто Фюри.
Как те нарича майка ти? - Фюри.
А децата ти? - Ако ги имам, ще ме наричат Фюри.
Имате разрешение за достъп. - Благодаря.
ПРОЕКТ ПЕГАС - СЪОРЪЖЕНИЕ НА НАСА И ВОЕННОВЪЗДУШНИ СИЛИ НА САЩ
Чакай. Изглеждаш като нечия непослушна племенница.
Сложи това.
Какво е? - Логото на ЩИТ.
Обявяването на самоличността ти помага ли на тайната ти работа?
Каза космическият войник, който носеше гумен костюм.
Свали фланелата.
Как да ви помогна?
Ние сме агенти на ЩИТ.
Търсим жена на име Лоусън.
Д-р Уенди Лоусън.
Познавате ли я?
Последвайте ме.
Запозната ли си с израза „радушно посрещане“?
Не.
Ами, това не е такова.
Това комуникатор ли е? - Да. Най-модерен двупосочен пейджър.
На кого пишеш? - На майка ми.
Не се тревожи, не те споменах.
ЗАДЪРЖАН СЪМ С ЦЕЛТА, НУЖДАЯ СЕ ОТ ПОДКРЕПЛЕНИЕ
След теб. - Впечатляващо.
Трябва да видиш какво мога с кламер.
Здравей. Как си?
Божичко, виж се. Само се виж.
Не си ли най-сладкото нещо?
Не си ли сладко? И как се казваш?
„Гуус“. Готино име за готино коте.
Фюри? - А?
Ще се върна.
Нека си извадя пръстовия отпечатък. Само да разлепя това...
Стоя и ме гледа как си играя с тиксо, когато трябваше само да...
Не исках да ти обирам лаврите.
Лоусън.
Планът на Лоусън за светлинен двигател.
Чудя се защо са прекратили проекта.
Може би защото е била куку.
Крий символи? - Какво?
Лоусън не е куку.
Тя е крий.
Мъртва е. - Какво?
Разбила се е със самолет по време на неоторизиран тестов полет.
Взела е пилота със себе си. Ето защо тук са толкова недружелюбни.
Прикриват грешка за един милиард долара.
И светлинният двигател е изпържен.
Кога е станала катастрофата? - Преди шест години. 1989 г.
Кой е бил пилотът? - Повечето е редактирано...
но има показания от Мария Рамбо.
Последната, която ги е видяла живи.
СЪОБЩЕНИЕТО ПОЛУЧЕНО, КЕЛЪР
Добре ли си?
Аха.
Връщам се след малко.
Не става въпрос да воюваме, а да сложим край на войните.
Лоусън е била крий. Загинала е в катастрофа, тук на С-53.
Знаеш ли нещо за това?
Открих доклад за мисия, изпратен от С-53.
Само толкова ми е позволено да ти кажа, Виърс, но...
Лоусън беше агент на Крий под прикритие на име Мар-Вел.
Тя работеше върху уникално енергийно ядро.
Експериментираше с технология...
която можеше да ни помогне да спечелим войната.
Още ли е тук? - Съдейства на разследването, сър.
Вие останете тук. - Да, сър.
Искам да я разпитам сам.
Отлична работа, Никълъс.
Казва ли се нещо за мен? - За теб? Разбира се, че не. Защо?
Открих доказателства, че съм живяла тук.
На С-53?
Виждам Мар-Вел, когато посещавам Върховния интелект.
Познавах я като Лоусън.
Звучи като симулация на скрули. - Не е, защото си спомням. Бях тук.
Спри. Спомни си обучението ти. Познай врага си. Може да си ти.
Не позволявай емоциите да вземат връх над преценката ти.
Тя е на подниво шест. Ще сляза на пето
и ще се кача по стълбите, в случай че се опита да избяга.
Номерът с приклещването, както направихме в Хавана.
Точно така. Както направихме в Хавана.
Приближаваме точката на прескачане. Остави сигнала си включен.
Ще стигнем до дъното на това, Виърс.
Заедно.
Добре.
Виърс!
Фюри заговорничи с целта. - Тогава защо ни извика?
Само знам, че ни трябва. Жив или мъртъв.
Жив или мъртъв?
Давай, давай, давай!
Нещо, което казах, ли ме издаде?
Всъщност не се нуждая от тези, за да виждам...
но донякъде допълват образа.
Не мислиш ли?
Ти си ги извикал? - Моя грешка.
Колсън, виждаш ли ги? - Не са тук.
Да проверим горе.
Какво? - Комуникаторът ти.
Очевидно не може да ти се вярва.
Знаеш ли как да летиш с това чудо? - Ще видим.
Въпросът е за „да“ или „не“.
Да.
Ето за това говоря!
Имаме пътник без билет.
Дръж се, Гуус.
Гуус.
Не, Гуус.
Кой е добро котенце, Гуус?
Да, точно така. Кой е добро котенце, Гуус?
Ти си доброто котенце. - Виждаш ли някой познат?
Забавна история. Пристигнах на Хала почти мъртва.
Без спомен. Това беше преди шест години.
Мислиш, че ти си пилотът, който е паднал с д-р Лоусън?
Последният човек, видял ги живи, вероятно може да ни каже.
Мария Рамбо? - Да. Как да стигнем до Луизиана?
Карай на изток. Завий надясно в Мемфис.
Онзи агент, който спря скрулите да ни открият...
Колсън, новият. Предполагам, че още не ме мрази.
Дай му време.
Мисля, че е имал вътрешно усещане. Довери се на интуицията си.
Наистина е трудно да се направи, но това ни запазва хора.
Затова се забърквам в неприятности. - Мога да го забележа.
Да спасиш човек, който те предаде на скрулите?
Предполагам, че не е стандартна процедура на Крий.
Няма да кажа на шефа ти, ако ти не кажеш на моя.
Ронан. - Обвинителите завършиха операцията,
но по-голямата мисия се провали заради екипа ти.
Беше капан да примамят Виърс на Торфа и да я отвлекат.
Дай ни местоположението им. Ще се погрижим.
Като ги бомбардирате от галактиката?
Не, ние ще се справим.
Една клетка на скрули някъде е заплаха за Крий навсякъде.
Къде са? - Изгубени.
Засега са изгубени, но ще ги намерим.
Направете го, или ние ще ги открием.
Поддържай курса за С-53.
Извинете, търся Мария Рамбо.
Леля Керъл? Мамо, това е леля Керъл.
Знаех си! Всички казаха, че си мъртва!
Но ние знаехме, че лъжат.
Не съм тази, която мислиш.
Не съм чувала по-откачено нещо. - Трансформиращи се извънземни?
Няма такива. - Напълно си права, млада г-це.
Няма такива, защото, ако имаше,
щяхме да искаме да ги запазим в тайна.
Не ми вярвате?
Няма начин! Много е яко!
Тя може да прави много повече неща с ръцете си.
Какво? Покажи ни. - Може би по-късно.
Запазих всичките ти неща. Ще ги донеса.
Искаш ли да й помогнеш? - Аз?
Нищо ли не помниш?
Виждам проблясъци.
Малки моменти.
Но не мога да кажа какво е истина.
Ако мога да навържа какво се случи онази сутрин,
може би всичко ще придобие смисъл.
Събуди ме, тропайки по вратата призори.
Както обикновено. Тогава трябваше да ставаме рано.
Не позволяваха на жени да летят в битка...
тестването на самолети бе възможност да правим нещо значимо.
Искаше да се надпреварваме със стария ти „Мустанг“.
Знаех, че моето „Камаро“ ще надвие.
Но ти измами, мина напряко. - Откога това е мамене?
Откогато нарушава правилата на състезанието.
Определено не ги помня. - Разбира се, че не.
Когато стигнах до хангара, Лоусън бе разтревожена.
Каза, че трябва да спасява животи.
Опитваше се да вземе самолета, но ти каза, че...
Ако има животи в опасност, аз ще пилотирам самолета.
Да. Голям, героичен момент.
Моментът, който и двете чакахме.
Тя беше изключителна. Затова я харесвахме.
Но сега казваш, че е от друга планета.
Знам, че сигурно ти е трудно. - Тази част тук ли?
Не.
Трудно е да изгубя най-добрата си приятелка
в толкова тайна мисия, че да се държат все едно не е станало.
Трудно е да знам, че ти беше някъде там отвън твърде упорита да умреш.
И сега идваш тук след шест години с огнените си ръце...
и очакваш да те наричам дори не знам как. Виърс?
Наистина ли си тази, която си сега?
Не знам.
Ела да видиш!
Това сме аз и ти на Хелоуин.
Аз съм Амелия Еърхарт и ти си Джанис Джоплин.
Като малка не си се разбирала с родителите си...
Ние сме станали твоето семейство.
Това сме ние на Коледа. Получих заешки пантофки.
Още една твоя снимка. Винаги си искала да бъдеш пилот.
Кучето, което получи за Коледа. Снимка на всички от екипа ти.
Ти и мама след тренировъчен ден.
Това бяха тримата ти любимци.
Чакай, забравих. Якето ти.
Мама не ми позволява да го нося, след като го изцапах с кетчуп.
Само това оцеля след катастрофата.
Или така мислехме.
Не отваряй. - Това е съседът ми.
Могат да се превърнат във всекиго.
Здравей. - Какво искаш?
Здравей, Том. Приятелката ми Керъл.
Приятно ми е да се запознаем.
Боже! Статичното електричество не е шега.
Забелязах чудатата птица, която паркирахте край пътя
и се чудех дали имате против да погледна бегло отблизо?
Бегъл поглед отблизо? - Да.
Да видиш „птицата“, паркирана край пътя?
Наистина работиш извънредно, за да пробуташ това, нали, Талос?
Съжалявам, Том. Моментът не е подходящ.
Ще намина утре, става ли?
Добре.
Трябва да сте по-любезни със съседите си.
Не знаете кога ще се наложи да вземете малко захар.
Изчакай малко, преди да размахаш ярките си ръце
и направиш бъркотия в къщата на приятелката си...
Това е прекрасен дом, г-жо. - Мили Боже!
Какво, по дяволите?
Никой няма да нарани момичето. Само не ме убивайте.
Ще утежни ситуацията.
На пет секунди съм да утежня стената с грозния ти скрулски мозък.
Съжалявам, че симулирах шефа ти, но сега стоя пред теб
с истинската си същност, без измама.
А кой е това навън? - Добре, имаш право...
но сигурно разбираш, че трябваше да взема предпазни мерки.
Видях те да премазваш 20 от най-добрите ми хора с вързани ръце.
Само искам да поговорим. - Миналия път висях на глезените си.
Това беше преди да знаех коя си.
Преди да знаех какво те прави различна от другите.
Имам аудиозапис от Пегас с твоя глас
от самолетна катастрофа преди шест години...
на устройство, което наричате „черна кутия“.
Казаха ми, че е унищожена при катастрофата. Как я взе?
Млада жено, имам специални умения,
които ми позволяват да влизам, където не ми е мястото.
Наречи ме отново така и ще поставя крака си, където не му е мястото.
Да предположа ли къде е това? - Задникът ти.
Разбирам, всички сме малко поизнервени...
но само се нуждая от помощта ви да дешифрирам координати.
Ако ме изслушате, ви уверявам, че ще си струва времето.
Извикай приятелчето си вътре и ще те изслушам.
Дадено.
Божичко! Махнете това нещо. Как е влязло тук?
Котката ли? Не се страхуваш от нея, нали?
Не е котка.
Това е флъркен. - Флъркен?
Мамо?
Моника. - Защо не мога да слушам?
Какво става? - Зарежда.
Вкарай координати 5-2-2-9, отрицателно 4-7, 8.7-6-8, 0.2.
Прието. Къде отиваме, докторе? - Лабораторията.
Лабораторията? Какво имате предвид? - О, не.
Какво е това?
Не се показва на радара ми. - Давай, Керъл. Лети!
Това не е МиГ, Лоусън. Кои са те?
Лошите. Лети по-бързо! - Да, г-жо.
Какво искат? - Мен. Работата ми.
Не трябваше да те вземам със себе си.
Гравитационно ускорение.
Стрелят назад. Дръжте се!
Катапултиране! Катапултиране!
Стойте с мен, Лоусън!
Керъл, обади се. Приемаш ли? - Да, приемам. Разбихме се.
Керъл, добре ли си? - Да.
Докторе?
Кръвта ви... Синя е.
Да, но как е косата ми?
Ще ми помогнеш ли?
Трябва да го унищожа, преди да дойдат.
Лоусън? - Помниш ли каква е работата ни тук?
За какво е? - Да сложим край на войните.
Да, но войните са по-големи, отколкото смяташ.
По дяволите!
Не се казвам Лоусън.
Истинското ми име е Мар-Вел
и дойдох от планета Хала.
Бих казала, че халюцинирате...
но бяхме свалени от космически кораб и кръвта ви е синя.
Прекарах половината си живот, воювайки в срамна война.
Изпарявай се, преди да ми дадеш още причини да съжалявам.
Само запомни координатите.
Трябва да ги спасиш без мен. - Кого да спася? Как?
Трябва да взривя двигателя, преди да го намерят.
Какво правите?
Нямаме интерес да те нараняваме. - Така ли?
Защото стрелбата ми направи погрешно впечатление!
Енергийното ядро. Къде е?
Спасителите са на път. Имаш две минути, преди да те обградят.
Не виждам причина да продължавам разговора.
Не, чакай!
Имаш предвид това енергийно ядро?
Не!
Командире, тя още се движи. Разрешение да стрелям.
Задръж огъня.
Нищо не е останало. Ядрото е унищожено.
Тя погълна енергията му.
Идва с нас.
Излъгал ме е.
Всичко е било лъжа.
Сега разбираш.
Какво разбирам? - Йон-Рог е убил Мар-Вел.
Убил я е, защото е разбрала,
че е била на грешната страна в несправедлива война.
Не. Твоите хора са терористи.
Убиват невинни. Видях руините на Торфа.
Руини, за които са отговорни Обвинителите.
Хората ми живяха като бежанци на Торфа,
откакто се опълчихме на управлението на Крий и унищожиха планетата ни.
И малкото от нас, които останаха, ще бъдат избити...
ако не ми помогнеш да довърша това, което Мар-Вел започна.
Ядрото би задвижило светлинен кораб, способен да ни отведе в безопасност.
Нов дом, където криите не могат да ни достигнат.
Лоусън винаги казваше, че работата ни в Пегас
не е да воюваме, а да сложим край на войните.
Тя искаше да ни помогнеш да намерим ядрото.
Вече го унищожих. - Не, унищожи двигателя.
Ядрото, което го задвижи, е на отдалечено място.
Ако ни помогнеш да дешифрираме координатите...
можем да го намерим.
Ще го използвате да ни унищожите.
Просто искаме дом.
Двамата с теб изгубихме всичко от ръцете на криите.
Не го ли виждаш? Не си една от тях.
Не ме познаваш.
Нямаш представа коя съм.
Дори аз не знам коя съм!
Ти си Керъл Денвърс.
Жената от черната кутия,
рискуваща живота си, за да постъпи правилно.
Най-добрата ми приятелка, която ме подкрепяше
като майка и пилот, когато никой друг не го правеше.
Ти си умна, забавна и огромен трън в задника...
и беше най-силният човек, когото познавах,
много преди да можеше да бълваш огън от юмруците си.
Чуваш ли ме?
Ела тук, момиче.
Държа те.
Знам, че не заслужавам доверието ти...
но ти бе единствената ни следа.
Открихме, че енергийната ти сигнатура съвпада с ядрото на Мар-Вел.
Сега знаем защо.
Искаше ми се да знаеш колко е важно за мен.
Нужна ми е помощта ти да дешифрирам координатите на лабораторията.
Не бяха координати, а вектори. - За орбитална позиция и скорост.
Не сте я намерили тук, защото не е на Земята.
Това бе местоположението в деня на катастрофата.
Ако проследим курса, ще я намерим в орбита.
Проста физика.
В орбита?
Толкова трудно ли беше? Ти си моят учен, нали?
Йон-Рог ще ме намери скоро.
Трябва да стигнем до ядрото преди него.
Отиваме в космоса ли? - С какво?
Ще са нужни няколко модификации на кораба ви. Мога да ги направя.
Твоят учен.
Бих взела и втори пилот.
Не, не мога. Не мога да оставя Моника.
Мамо, мога да остана при баба и дядо.
Няма начин, скъпа. Твърде е опасно.
Тестването на космически технологии е опасно, а ти го правеше.
Планът ти е да напуснеш атмосферата с кораб, непригоден за това
и очакваш вражеска среща с технологично превъзхождащ противник.
Правилно? - Това казвам, трябва да отидеш.
Имаш шанс да летиш в най-яката мисия в историята
и ще стоиш на дивана да гледаш „Принцът от Бел Еър“ с мен?
Какво? - Смятам, че трябва да обмислиш
какъв пример даваш на дъщеря си.
Какво става тук? - Ще ти обясня вътре. Благодаря.
Майка ти е късметлийка.
Когато са раздавали деца, са й дали най-здравото.
Лейтенант Неприятност.
Помниш.
Това мое ли е?
Не, не. Задръж го, докато се върна.
Но се нуждая от помощта ти за нещо.
Вече не мога да нося цветовете на Крий.
И тъй като си единственият човек тук с някакво чувство за стил...
Еха.
Не.
Определено не.
Тъй като сме от един екип...
Как изглеждам?
Свежо.
Какво те забави толкова? - Добре съм. Благодаря, че попита.
PRY46-B... - Не, без кодове.
Системата е ненадеждна, както научихме.
Добре, да го направим.
Кого виждам, когато общувам с Върховния интелект?
Човекът, когото най-много уважаваш и почиташ.
Но никога не ми каза.
И кой е най-ранният ти спомен от Хала?
Трансфузията. Синя кръв, течаща във вените ми.
Чия кръв?
Моята кръв тече във вените й.
Какво сторихте с нея? - Вече е твърде късно.
Тя знае?
Ронан, скрулите са се промъкнали на С-53. Идвай незабавно.
За доброто на всички крии, командире, заразяването ще бъде изтребено.
Минаваме 500 и се изкачваме.
Не трябва да държиш това нещо в скута си.
Малкият ни съюз в най-добрия случай е крехък.
И докато продължава да те побърква така...
ще продължа да му давам цялата любов и грижи, от които се нуждае.
Може ли да те питам нещо? Превръщаш се в каквото поискаш ли?
Първо трябва да го видя. - Всички ли го правите?
Физиологично, да. Но се изисква практика...
и смея да кажа, талант да го направиш добре.
Можеш ли да станеш котка? - Какво е котка?
А шкаф за папки? - Защо да го правя?
Ще ти дам 50 кинта, ако се превърнеш във Венерина мухоловка.
Превключваме от свръхзвукови двигатели към термоядрени. Затегнете коланите.
Нормална ли е тази космическа турбуленция?
Почти.
Прихващане на координатна мрежа. - Къде е?
Тук е. Трябва да е тук.
Пред цялото това нищо ли е, или зад него?
Демаскирането активирано.
ЛАБОРАТОРИЯ НА МАР-ВЕЛ, ИМПЕРСКИ КРАЙЦЕР НА КРИЙ
Това ли е ядрото? - Тя го нарича Тесеракт.
Какво е правила Лоусън с тези детски неща?
Не сме сами.
Талос!
Не е дошъл тук заради Тесеракта.
Всичко е наред.
Не знаехме какво да правим. Мар-Вел ни предупреди
да не изпращаме сигнал, иначе криите ще ни намерят.
Постъпили сте правилно.
Всичко е наред.
Тя е приятел.
Няма да ви нараня. - Тя ме доведе при вас.
Много съжалявам.
Не знаех. - Керъл.
Това е война.
Моите ръце също са измърсени.
Но сега сме тук. Ти откри семейството ми.
Това е само началото.
Има хиляди от нас, разделени един от друг...
разпръснати из галактиката.
Ако играех на пинбол шест години и аз щях да имам високи резултати.
Общувате с врага?
Какво си направила с униформата си?
Влезли са в главата й. - Върховния интелект ще я поправи.
Виждате, че не са войници. Пуснете ги. Имате мен.
А ядрото? - Излъга ме.
Направих те най-добрата версия на теб самата.
Каквото е дадено, може да се отнеме.
Идвай тук. Долу!
Да вървим!
Ето я. Изглежда времето ти на С-53 е раздвижило старите спомени.
Това яке е убийствено, между другото.
Музиката е приятна добавка.
Пуснете ме. - Не мога.
Нараните ли ги, ще ви изгоря до основи.
С какво точно? Силите ти идват от нас.
Вие не ми дадохте тези сили. Взривът го направи.
И все пак никога не си могла да ги контролираш сама.
Вид: флъркен. Заплаха: висока.
Това е котка, а не Ханибал Лектър.
Вид: човек от мъжки пол. Заплаха: ниска до никаква.
Това нещо явно е прецакано. - Качете флъркена на Хелион.
Изхвърлете другите в космоса.
Справи се добре.
Благодарение на теб онези метаморфи не ще заплашват повече границите ни.
Вярвах на лъжите ви, но скрулите се борят за дом.
Искате да ги унищожите, защото няма да ви се подчинят.
Нито аз. - Ние те намерихме.
Приехме те като една от нас. - Откраднахте ме.
От дома ми, семейството и приятелите ми.
Сладко е какви усилия полагаш.
Но запомни...
без нас... - Откажи се, Керъл.
... ти си слаба.
Караш твърде бързо! - Несъвършена.
Опитваш да се пребиеш ли? - Безпомощна.
Твърде си емоционална. - Мястото ти не е тук!
Ние те спасихме.
Овладей го. - Няма да ти позволят да летиш.
Това не е игра за малки момичета. - Няма да издържиш и седмица.
Без нас, ти си само човек.
Точно така. Аз съм само човек.
На Хала беше преродена, Виърс.
Името ми е Керъл.
Тя се опитва да избяга.
Биех се с една ръка, вързана зад гърба.
Но какво ще стане, когато...
най-накрая съм свободна?
Знаеш, че сияеш, нали?
Ще обясня по-късно.
Вземи Тесеракта. Остави кутията за обяд.
Аз? - Да.
Няма да докосна това. - Искаш да ти дам ръкохватка ли?
Качете скрулите на кораба и тръгвайте.
Вземете флъркена с вас.
Ами ти? - Ще ви спечеля малко време!
Сега ще те взема.
Доверявам ти се, че няма да ме изядеш.
Здравейте, момчета.
Канадска борба за Тесеракта?
Намирах те за забавна.
Да приключваме.
Добре. - Добро коте.
Знаела си през цялото време.
Затова ли не излизахме? - Не, просто не те харесвах.
Идва!
Бързате ли?
Не ме карай да го правя. - Добре.
Хайде, направи го!
Хайде!
По дяволите, Гуус. Избери страна.
Отведете ги в хангара. Ще изхвърлим всички в космоса.
Бъди хладнокръвен.
Като в Хавана.
В теб ли е нещото? - Котето флъркен го изяде.
Хайде, движение! Мърдайте!
Следвай ме.
Покрий й очите.
На кораба! Да вървим!
Хубаво отвличане на вниманието. - Бих се заклела, че го сложих вътре.
Мин-Ерва, свали спасителния кораб. - Заемам се.
Добре ли си, приятел? - Не съм бил по-добре.
Приближава се вражески обект.
Да! Бум!
Какво беше това?
Пуснете балистичните бойни глави.
Невъзможно. С-53 няма отбранителна система,
достатъчно напреднала да унищожи бойните ни глави.
Това не е тяхната отбранителна система, Ронан.
Свалете я.
Върнете се до точката на прескачане.
Ще се върнем за оръжието.
Ядрото?
Жената.
Много се гордея с теб.
Извървя дълъг път, откакто те открих до езерото.
Но можеш ли да овладееш емоциите си, за да се изправиш срещу мен?
Или ще вземат връх над теб, както винаги?
Казвал съм ти, че ще бъдеш готова, когато ме надвиеш като себе си.
Това е моментът, Виърс!
Спри със светлинното шоу и ми докажи, че можеш да ме победиш без...
Нямам какво да ти доказвам.
Дестинация: Хала.
Не мога да се върна с празни ръце. - Няма да си с празни ръце.
Изпращам те със съобщение.
Кажи на Върховния интелект, че идвам да сложа край.
На войната, на лъжите, на всичко.
Не можеш да го направиш.
Разминахме се на косъм, нали, Гууси?
Лошите още ли са там вътре?
Шибан флъркен! - Добре ли си?
Да. Само драскотина.
Не.
Влязла си в най-впечатляващия въздушен бой и аз го пропуснах.
Пристигна точно навреме. - Готино летене направи.
ЩИТ би използвал добър пилот като теб.
Ще го обмисля, стига да не наричаш отново летенето ми „готино“.
Как е окото ти? - По-добре с всяка секунда.
Само да уточним. Ти беше Со-Лар и агентът на ЩИТ?
Келър. Той завърза шефа ми и открадна самоличността му.
Взех образа му. Не съм крадец.
Малко е като кражба. - На чия страна си?
Остани, докато се възстановиш, но ще се нуждаеш от нов външен вид.
Мога да бъда отново твоя шеф. - Моля те, недей.
Харесват ми красивите му сини очи.
Няма начин. Имате най-добрите очи. Не си променяй очите.
Ще ви помогна да намерите дом.
Ще довърша делото на Мар-Вел.
Могат да останат при нас. Нали, мамо?
Тук няма да са в безопасност. Леля Керъл е права.
Имат нужда от свой дом. - Ще се върна скоро.
Може би ще полетя и ще се срещнем на средата?
Само ако се научиш да сияеш като леля си Керъл.
Може би ще построя кораб. Не знаеш. - Той не знае.
Скрий Тесеракта на Земята.
Сигурна ли си, че Марвел би искала това?
Мар-Вел. - И аз това казах.
Две думи са. Мар. Вел. - Мар-Вел.
Марвел звучи много по-добре. Като „Марвелетс“.
Не ти ли звучи познато? - Продължавай. Може би ще се досетя.
Подобрих го.
Обхватът трябва да бъде поне няколко галактики.
Какво? Мислиш, че ще ти досаждам? - Само за спешни случаи.
Ако минаваш през галактиката, не забравяй да се обадиш на приятел.
Изчистихме петното от кетчуп.
Благодаря, лейтенант Неприятност.
И за мен е трудно да се сбогувам.
Тръгвай.
Радвам се, че се върнахте, сър. Това дойде за вас.
Значи е истина...
че криите са изгорили окото ви, защото не сте им дали Тесеракта?
Нито ще потвърдя, нито ще отрека фактите от тази история.
Разбрано. Съжалявам да докладвам, че още не сме намерили Тесеракта.
Сигурен съм, че ще се появи отнякъде.
Ще ви уведомя, когато стане.
И после какво? - Сър?
Нямаме представа какви други междугалактически заплахи има.
А единствената ни жена-защитник имаше по-важно задължение
на другата страна на Вселената.
Само ЩИТ не може да ни защити. Трябва да намерим повече.
Повече оръжия? - Повече герои.
Мислите, че може да откриете и други? - Намерихме нея, а дори не търсехме.
Починете си, сър.
Трябва да вземете голямо решение.
КАП. КЕРЪЛ „ОТМЪСТИТЕЛЯ“ ДЕНВЪРС
ЗАЩИТНАТА ИНИЦИАТИВА
Превод и субтитри Petrakiz
© 2019 Translator's Heaven subs.sab.bz
БАЗИРАН НА МАРВЕЛ КОМИКС
БРИ ЛАРСЪН
САМЮЪЛ Л. ДЖАКСЪН
БЕН МЕНДЕЛСОН
ДЖИМОН ХОНСУ
ЛИЙ ПЕЙС
ЛАШАНА ЛИНЧ
ДЖЕМА ЧАН
РУН ТЕМТЕ АЛДЖЕНИС ПЕРЕС СОТО
АНЕТ БЕНИНГ
КЛАРК ГРЕГ
ДЖУД ЛОУ
КАПИТАН МАРВЕЛ
Това е кошмар.
Имала съм по-добри кошмари.
Онова нещо престана да прави каквото правеше.
Какво имаме?
Каквото и да изпращаше, накрая се скапа.
Мислех, че сме заобиколили батерията. - Да, все още е включено.
Просто спря. - Рестартирай. Изпрати сигнала отново.
Дори не знаем какво е. - Фюри знаеше. Направи го, моля те.
Кажи ми веднага щом получиш сигнал.
Искам да знам кой е от другата страна.
Къде е Фюри?
Капитан Марвел ще се завърне в Отмъстителите: Краят