Превод и субтитри: vkehayov
Дълго преди да се зароди човечеството,
битката е била основен елемент в борбата за оцеляване.
Всеки път, когато едно създание сподели с друго парче земя,
е само въпрос на време да започне борба за хранителни ресурси.
Човекът не е по-различен. Той е обсебен по някакъв извратен начин от насилието.
Човек, макар и цивилизован, измисля нови начини за убиване...
... много повече, отколкото начини за оцеляване.
Има много повече начини за убиване, отколкото за правенето на хляб,
или за правенето на любов.
Макар, че последните две дейности са доста ограничени,
човекът е отишъл отвъд границата на въображението
със способността си да отнема живот само с натискането на един бутон.
Неконтролираната градска престъпност и ескалирането на военни действия
са само въпрос на време.
А от пепелта ще се роди един нов свят.
Оцелелите народи накрая ще разберат,
че ненаситния човешки апетит за разрушение трябва да бъде укротен.
Да се приложи закон за рязко ограничаване на оръжията.
Мечът на правосъдието ли да бъде оръжие, или оръжието да бъде меч.
Властимащите се надяваха на върховете на копията.
Те не разбираха, че човешката природа за самоунищожение
никога няма да бъде обуздана.
Защото няма достатъчно пари или любов на този свят,
за да бъде предотвратен този порочен кръговрат.
Когато времето настане, злото се завръща.
В нашия случай то е представено от Секача.
Нарича се Никола, и това е неговия народ, неговата земя.
А Бог е оставил място и за нас, за да разкажем тази история.
Има много начини да бъде убит човек, както има и много начини
да бъде разказана тази стара бойна история.
Дами и господа, добре дошли на шоуто в столицата, нашето шоу.
Предизвикателствата на практика вече са в ход.
От едната страна, със сив костюм и червена шапка, е Убиец № 2,
представящ непобедимата Червена банда на Никола от 20 бойци.
На покрива са скаутите от пролетарската лига.
Отсреща са претендентите, водени от Валентин.
БУНРАКУ
Тук виждам шут, който нарича себе си Убиец № 2.
На танци ли си дошъл, приятелю?
Защото ние дойдохме да предизвикаме Никола в името на народа.
Двадесет мъже определят закона на тази земя.
Всяка банда от провинцията може да предизвика Секача...
... и да вземе града. Но като лидер на най-видната банда
Никола изпраща само един убиец, за да защити короната си.
Спри!
Можеш да умреш като хората си, или да се спасиш,
като се върнеш да работиш за Никола. Всичко това ще бъде забравено.
Дори това, че ме нарече шут.
Искаш да работя за Секача?
Един убиец ми се обади и ми спечели номер.
Какво ще кажеш за Убиец № 1?
Какво да правим с тях?
Избийте ги!
Още една нощ, още една битка, още една банда.
И когато вятърът донесе истинско предизвикателство,
както се изисква от най-мощния боец в източния Атлантически океан,
гарантирано е, че желанията ви ще бъдат удовлетворени.
Но докато нашия злодей е постоянно оспорван,
много малко вероятно е неговия режим да бъде разклатен отвътре.
За такава драматична промяна е необходима външна намеса.
Такава намеса е възможна от някои транспортни средства,
в много случаи от влак, подобен на този.
И както винаги се случва с такива влакове,
най-малкото трябва да има мълчалив странник на борда му.
Или двама...
Но засега вижте червения костюм,
който влиза във влака със самочувствието на потисник.
Погледнете хората в сиво и страха в очите им.
Вижте този град, който отчаяно копнее за герой.
Край на корупцията. Гласувайте за генерала.
Един добър човек...
... също имаше много бързи ръце.
Един приятел ми препоръча да дойда тук.
Каза ми, че търсите някой за игра на карти.
Карти?
Тук не ти е Додж сити, женчо.
Тук няма карти...
... нито какъвто и да е хазарт.
Ти го уби. - Залагам главата си.
Тук не предлагаме печалби, господине. - Няма хазарт, няма печалби...
Какво да прави един самотник тогава?
Бих казал, че струвам около хиляда.
По сто за всеки от вас.
Ти си напълно луд.
Залагам вече две хиляди.
Поделени между деветима... Това е бърза печалба, нали?
В петък вечер ще има руска рулетка.
Но ще ти струва цяло богатство, за да се включиш в играта.
Какво е богатството?
Онова, което те очаква в края на пътя, синко.
Току-що ми стана ясно.
Йоши.
Донесох пари.
Те притежават този град. Ако поискат нещо...
... вземат го.
Просто ми кажи...
Къде мога да ги намеря?
Умрял ли е някой?
Още не, но скоро ще се случи.
Йоши е тук по молба на чичо ти.
Такова е желанието на умиращия ми баща.
Този "дракон" е само парче злато.
Позволи ми да те отведа до пазара.
Можем да копираме медальона.
Баща ти няма да разбере разликата.
Един почтен мъж знае правилния начин.
Не мислиш ли?
Аз не съм като баща си.
Не си, все още не.
Няма да решавам проблемите с насилие.
За мен животът е безукорно изпълнен дълг (Chu). Това е най-важно.
Тогава не е трябвало да идваш тук.
Влизат червените костюми.
Добър вечер! Мога ли да ви помогна?
Според 7-ия кодекс на бушидо изпълнението на дълга е най-важно.
Тъй като състраданието на воина е в противоречие с неговото "аз",
Йоши може да презира баща си, но кода на дълга е доминиращ,
което го прави по-силен, поне достатъчно силен... засега.
Еди знае ли, че сте тук?
Вече се отчетох за този месец.
Дойдохме да хапнем риба.
Защо не отидеш до кухнята да отрежеш малко?
Хайде. Иди да отрежеш!
Животът е най-скъпоценното нещо за всеки човек.
Но почтения човек цени повече честта пред живота си.
Особено, ако този човек е японец.
Така е, защото дълга е всичко!
Махай се!
Йоши!
Те имат офис на пазара за месо.
Трябва да говориш с Еди.
Ако нещата се влошат... ... има един бар в Литъл Уестуърлд.
Може би там ще можеш да купиш някаква информация.
Нещата никога не се подобряват преди да се влошат.
Един от уроците на нашата тиха улица, които тя сигурно помни.
Накъде, сър? - Към руската рулетка.
Не сте от този град...
... нали?
Дръж главата си високо, с очи, вперени в наградата.
Никога не пропускай емоцията. Светът е пълен с такива хора.
Търсите ли забавление? - Винаги.
Накъде си тръгнал? - Търся къде да поиграя карти.
Продължавай да търсиш.
Ако изиграеш картите си правилно, винаги ще бъде по-бързо.
Самотен, но жив.
Казваше тя всяка вечер, докато го приспиваше.
И той я слушаше, докато тя пееше приспивна песен.
Мога ли да ви помогна?
Какво има зад вратата?
Ще ти струва скъпо. - Колко?
50 000. - В брой?
Имаш ли нещо ценно? Диаманти, наркотици, патрони?
Моят живот. - Не върши работа.
Няма изключения от правилото, защото е личния хазарт на шефа.
Той тук ли е тази вечер?
В петък.
Всеки петък.
Той не е пропуснал нито една игра от 10 години.
Гласувайте за работническия съюз, вашия дом.
Гласувайте за генерала...
Хайде.
Благодаря ви много за подкрепата.
До скоро. Пазете се.
Подпиши се.
Дотук добре.
Добротата направлява.
Изостря усета...
... там, на изток в гората...
... между пещери, скали и водопади...
... е имението, тренировъчния лагер...
... за обучение на убийците с червените костюми.
И дракона...
Е, току-що започнахме.
Еди е, казва, че е спешно.
Здравей, № 2, Еди съм.
Прекрасен ден е, Еди. Птиците пеят.
Има един чужденец тук, сър. Ориенталец.
Еди, птиците пеят.
Казва, че иска да предложи сделка.
Или какво? - Точно така.
Имахме малък инцидент миналата нощ.
Няколко наши момчета са пребити от един тип в японския ресторант.
Прилича ли на японец?
Изглежда съмнителен.
И рибата изглежда съмнително.
Не мислите ли, че е странно, сър.
Странно? - Да.
Пеещите кучета са странни, Еди.
Когато един ориенталец пребива хората ни не е странно.
В най-лошия случай е заинтригуващ проблем.
Ваш проблем. - Да, аз... да.
Хубаво.
Еди, ако ме прекъснеш отново, ще опиташ острието на камата ми.
Буквално казано, разбира се.
Разбира се, сър.
Аз съм Еди. - Йоши.
Седни тук.
Какво е това? - Само предпазна мярка.
Напоследък в града пристигат много наемници.
Всеки мисли, че може дойде и със сила да вземе земя.
През последните 2 месеца трябваше да отговорим на 5 предизвикателства.
Сега дори и работниците фантазират за сделка.
Много прилича на Япония през 16-ти век.
Почти.
Именно...
Това са някакви страхливи убийци.
Каква е твоята история, Йоши?
Кой те изпраща? Токио Якудза?
Аз съм от провинцията.
Семейството ми ще плати много пари...
За... един дракон.
Слушайте, не съм дошъл да се бия.
Вижте рисунката, дали някой ще може да го разпознае.
Можете да спечелите много пари.
Ти си интересен човек, Йоши.
Следващия път бъди по-внимателен. Планирай предварително.
Избягвай ненужни проблеми и най-важното...
... стой далеч от японски ресторанти.
От провинцията, а?
Йоши, Йоши, Йоши.
Добър си, но не можеш да ме победиш с тази пръчка.
Давам ти последен шанс.
ТЪРСИМ ПИАНИСТ
Горещо саке... Просто ми дай уиски.
Какво да бъде? - Каквото и да е.
Колко струва? - $ 55.
За една чаша? - Ти каза "каквото и да е".
Благодаря.
Мъжете имат нужда от хоби. Моето е илюстрирането.
Какво е това?
Това е за деца. - Не!
Това е за хора с въображение.
Това е мита за Арахнидис.
Като малък Арахнидис паднал в тази дупка и бил ухапан от арахна.
Като пораснал, Арахнидис разбрал, че паякът му е дал специални умения.
Паяците нямат специални умения
Ходят по стените. - Много забавно.
Арахнидис използвал новите си умения срещу много по-мощни врагове.
Той осъзнал, че новата му мощ носи и нова отговорност,
да се бори за по-голямо добруване, за свободата на слабите.
Историята е за личната отговорност.
Така мисля.
Защо не пиеш питието си?
Всъщност не дойдох тук да пия уиски.
Имах чувството, че ще го кажеш.
Търся информация.
За един човек, наречен Никола.
Успех, приятелю.
Тъкмо навреме.
Време е за едно питие. - Това е от заведението.
Кой си ти? - Нито приятел, нито враг.
Зависи кого търсиш. - Аз търся.
Може би трябва да търсиш другаде.
Трябва ли ти нещо по-специално?
48 000 неща, за да бъдем точни.
Тази може да е късметлийската ти нощ.
Защото тази добър джентълмен иска да купи информация за някой си Никола.
Мислиш ли, че можеш да му помогнеш?
Познаваш ли този човек? - И какво, ако го познавам?
Трябва да го намеря.
А аз имам нужда от заем.
След 2 дни ще го върна с лихва. След това...
... ще видя какво мога да направя.
Какво ще има за мен? - Печалбата.
И цялата способност на моите умения да преговарям.
Ще ми кажеш ли какво означава това или да се опитам да позная?
Това означава, че си лъжец и измамник.
И не разбирам защо трябва да преговаряш заради мен.
Ако искате да се биете, правете го навън.
Добрият наставник никога не пришпорва неподготвения.
Той отваря вратата и очаква дъжда да го събори в топлите му обятия.
Браво!
Брависимо!
Извинете.
Тя каза, че ще каже на Никола, че съм се опитал да я изнасиля.
Вие ме познавате... Плащам си навреме.
Намерих ги отзад да забавляват дамата.
Какво ви казах? - Знаете каква е...
Остави ги на мира, шибан изрод.
Няма да ме контролираш, или да ми казваш какво да правя.
Заведете я в лагера.
И я измийте.
Приготви се. - Ти си само едно куче.
Малкото пуделче на Никола.
Времето ти свършва.
И ти обещавам, че ще бъда там, когато накрая ритнеш камбаната.
Какво ще правим с тях?
Но, все пак...
... някой трябва да поеме отговорността за този провал.
Оправи си косата.
Чистата душа е като чистата вода.
И чистата вода няма сянка, нито цвят.
Само отразява това, което е в непосредствена близост.
Това са праха, вятъра и солта, което и придават качество.
Вие не разбирате. Злото е вътре в мен и ме рита.
Животът е труден, но ти си се справила добре за себе си, скъпа.
Защо те карат да страдаш?
Можех да бъда порядъчна дама. Можех да бъда жена на някого.
А вместо това избрах да бъда нечия курва.
Става ли за работа?
Ще ви наречем "Ловци на банди".
Един каубой, в свят без оръжие и един самурай без меч,
свързани докрай в борба срещу злото.
Какво има?
Не искаш да бъдеш хартиен тигър, нали?
И двамата не успяхте да разберете символиката на доброто срещу злото,
подсилени от въплъщението на най-старото човешко желание.
Какво е то?
Да бъдеш най-могъщия кучи син на цялата планета.
Такова нещо не съществува.
Винаги има някой, който е по-силен от теб.
Това е много мъдра мисъл, плод на младия разум.
Но аз говорех метафорично.
Хората се нуждаят от някой да се грижи за тях.
А героят невинаги е най-силния. Понякога той е просто човека,
който върви начело.
Или е просто някой, който сервира питиетата.
В един момент мислех, че почти съм загубил живота си.
Какво се случи?
Бих се с много по-силен от мен.
Но все още си жив.
Той се съжали над мен...
... поради редица обстоятелства.
Но, останах жив, макар и да ритам накуцвайки. Даде ми страхотен урок.
Какъв урок? Колко е забавно да бъдеш победен ли?
Любовта е временна.
Надеждата е вечна.
Надежда няма.
Всичко е един кръговрат.
Животът не е борба през цялото време.
Я стига, знаеш, че това не е вярно.
Мога да го видя в очите ти.
И така...
... предполагам, че сме готови.
Не мога да ти дам парите.
Съжалявам.
Времената са трудни, за да се доверя на непознат.
Но да те предупредя.
Ако ми се изпречиш на пътя, преди да завърша това, за което съм дошъл...
Същото се отнася и за теб.
Той живее в провинцията.
Има 9 убийци от древен клан. - Убийци?
Когато Никола дойде на власт водеше малка банда от 9 души,
които станаха известни като "Убийците".
Без значение колко е мощен, Никола продължава да
поддържа 9 убийци около себе си.
Ако някой умре или се пенсионира, Никола поставя нов №10 на мястото му.
Те са свързани помежду си в строга йерархия.
Като кучетата-пазачи.
Те са най-близкият му кръг. Елитните бойци.
Четирима живеят при него в имението.
А останалите?
Те са в лагера, където се води обучението.
Според слуховете той има там малка собствена армия.
Къде е това място?
На изток в гората.
Отвъд планината, през пещери, скали и водопади.
Никой не знае точно.
Онези, които са били там, никога не говорят.
А тези, които не са били, по-добре да не питат.
Всъщност никой не знае какво е то.
Той никога не показва лицето си на публични места.
Никога ли не излиза? - Хората знаят само, че носи костюм.
Какъв костюм?
Дълго черно наметало и кафява шапка с широка периферия.
Ангелът на смъртта.
Това е символично за някои, но много реално за други.
Тя е тук, сър. - Да влезе.
Виж се колко си красива.
Спомням си деня, когато те видях за пръв път.
Помниш ли го?
Човек би казал, че не беше твърде въодушевена.
Но възможността да избягам от живота на посредствеността...
...ме заинтригува.
Десет години не беше нищо повече от най-скъпата курва на Никола.
Но въпреки това пак мога да седна до теб, въпреки другите курви.
И да гледам красивото ти лице, прелестната ти усмивка.
Тъй като притежаваме абсолютната житейска истина,
истина, споделена от най-могъщия мъж...
... и най-красивата жена.
Можеш ли да си го представиш?
Защо изглеждаш толкова нещастна напоследък?
В същото време, когато искам да спра при теб,
забелязвам, че си все същата курва.
Но време е хората да разберат...
... че ти си много повече от една курва за мен.
Ако исках, щях да остана там, където ме намери.
Аз не ставам по-млад, Александра.
Един мъж на моята възраст и моето място
започва да мисли какво ще остави след себе си.
Гробища пълни с паметници в твоя чест. - Не.
След 10 години жена като теб може да бъде ахилесовата пета за мен.
Мислех, че нищо не може да бъде по-силно от връзката ни.
А ти ме провокираш да те убия.
Направи го.
Никоя връзка не струва толкова много страдания.
Какво искаш от мен?
Да те обичам като свободна жена.
На всеки ъгъл има мъже, които се опитват да ме хванат.
А ти си моя жена.
Ти си най-могъщият човек в източния Атлантически океан.
Толкова ли се тревожиш?
Знаеш ли, веднъж убих човек, при дуел.
И с последния си дъх той каза нещо, което няма да забравя.
"Винаги има някой, който е по-силен от теб."
Защо покриваш очите си? - Заради ориенталеца, сър.
Няма ли да говориш? - По-добре да не стига до там, сър.
Разбирам. Сигурен съм, че си направил най-доброто, което можеш.
Това е частно парти.
Как ти струва острието ми?
Нещо е влязло в окото му.
Шефа на полицията е тук.
Не тук. Всички ни гледат.
Някакъв шибан нинджа се разхожда из града и трепе хората ми.
Не знам дали е тук заради Никола или каквато и да е историята,
но като се имат предвид престъпленията му мисля,
че най-добре ще е да го намериш.
Чу ли това?
Какво?
Леглото ми се обажда.
Имаш си жена в къщи? - Вече не.
Съжалявам.
Няма проблем.
Всички жени харесват капитализма и съмнителни приятелчета в леглото.
Тя си намери по-добър доставчик.
Реши ли какво ще правиш?
Никога не съм искал да дойда тук. Направих го заради баща ми.
Той настояваше.
И аз трябваше да уважа желанието му.
Защо?
Баща ми е велик човек.
Защо те изпрати на тази толкова опасна мисия?
Хей, ти... Ти ли си ориенталеца който се нарича Йоши?
Г-не, току-що нападнахте четирима полицейски служители.
Аз съм...
Нашия нов приятел е в затвора.
Може би сега го измъчват.
Мислех, че знаеш.
Имаш ли кола?
Не... поглеждай... надолу.
Дръж главата си нагоре, а очите върху печалбата.
Има време за падане...
... и време за пристигане.
Честит рожден ден, шибаняк.
Спри! Спри! - Избяга!
Някой да е повикал кола за бягство?
Йоши.
Упоен е. Не е толкова зле, колкото изглежда.
Как да ви се отплатя?
Попитай него, аз просто шофирах.
Благодаря за шофирането.
Благодаря.
Слушай... момиченце.
Това е просто заем. - Защо не изчакате да се събуди?
Не ни опозорявай, Момоко.
Не му вярвам.
Този човек спаси братовчед ти.
Момоко!
Не търся много забавления...
... освен случайните посещения на Александра.
Най-ценното забавление в живота ми.
Имаше един ресторант, който харесвах в този проклет град.
Ходех там да играя карти.
Не е голямо забавление за човек, който има всичко.
Мога да ям същата храна с апетит и да играя карти в моя собствен клуб.
Веднъж в седмицата.
Къде е радостта в живота ми?
Когато нося отговорност за хората си, това не е договор за цял живот.
Виновните лица са наказани, сър.
Не прави това.
Не и пред дамата.
Нашият нов проблем е свързан с любимия ви ресторант, сър.
Оказва се, че собственика има братовчед.
И?
Тези мъже се опитали да го нападнат, но той също ги атакувал. Бил е Якудза.
И?
След като ги пребил казах на шефа на полицията да го затвори.
И?
Снощи някакъв тип нанесъл побой над охраната и го измъкнал.
И?
Японецът затвори ресторанта.
Сър...
Относно играта тази вечер.
Късмет.
Обикновено не пускаме чужденци в тази игра.
Но заради любопитството на шефа...
Шефа?
Асистентът ми ще играе заради мен, ако нямате нищо против.
Ще играем покер.
Някакви въпроси?
Да играем.
$ 5 000 на залагане.
Защо не се представим?
Не искаме нашият нов приятел да помисли, че сме грубияни.
Аз съм кмета. Приятно ми е. - Шеф съм на полицията.
Борис.
Лидер съм на синдиката.
Доста впечатляваща компания около масата.
Нещата трябва да се невероятни в този град...
... и те са такива.
Май виждам, че знаете кой съм аз.
Никола Секача.
Най-могъщия мъж в източната част на Атлантическия океан.
Той никога не е загубил една игра или един дуел.
Точно така.
Три. - Две.
А вие кой сте?
Аз съм просто преминаващ.
Три. - Две.
Флеш, кари, до дама.
Вдигам с $ 5 000.
Фул хаус, попове.
Плащам $ 5 000.
Играете малко грубо, г-н "просто преминаващ".
Наистина ли искате да го направите? - Току-що го направих.
Играете с цялата стойка? - Има ли проблем?
Отказвам се. - Отказвам се.
Добре, нека да погледнем.
Разбира се.
Не е необходимо да бъдете агресивен.
Нямате нищо против да си вдигнете ръкавите, нали?
Само една усмивка.
От сега нататък искам да съм сигурен, че държите ръцете си на масата.
Мисля, че е по-добре да си тръгвам.
Да, и аз също.
Готов ли сте да платите?
Мисля, че не ви харесвам, г-н "просто преминаващ".
Много отдавна загубих една игра на карти,
но отново да загубя игра не е толкова забавно.
Всички отговори са в лицето.
Заповядайте.
Не искам да се разплащаме, щом не сме лице в лице.
Това ще бъде предизвикателство, нали? - Наречете го както искате.
Къде?
На площада, утре. В полунощ.
Достатъчно.
Нека да си иде с мир.
Ще чакам.
Почакай!
Преди 100 години моят прадядо дошъл да се бие във войната.
Той загинал в една от най-лютите битки,
а неговия клан спечелил медальон.
Златен медальон на дракон,
който се предавал от поколение на поколение.
Той беше откраднат.
Преди няколко седмици аз и баща ми видяхме
един от хората на Никола в ресторанта.
Едър мъж с големи мустаци.
Виждал ли си някой да носи златен медальон? Виждал ли си?
Не, доколкото знам.
Вие лъжете. - Момоко...
Трябва да се научиш да готвиш.
Този медальон...
С какво толкова е специален?
Не би разбрал...
Предполагам, че не бих.
Казвам ви, че има нещо във въздуха.
Тези двамата се разхождат свободно и здраво избиват хората ми.
Позволи ми да повторя.
Хора като нас, № 2...
Защо се бият?
Има нещо във въздуха, което ни кара да го правим.
Това е все едно да спреш да дишаш дори и за секунда.
Доведи я. - Пак се среща с нея. Това е нелепо.
Ще видим.
№ 4, наблюдавай внимателно.
Искаме да знаем кой е той.
Можеш да го донесеш на парчета, не ме интересува, но...
... жив.
Така и ще направя.
Остани тук.
Мога да помогна.
Ще помогнеш повече като останеш тук.
Познавам този град много добре.
Вземи я...
Ти съсипа бизнеса ми, дома ми...
Трябва да се крием тук като бездомни кучета.
Миналата седмица почти те убиха.
Не е ли достатъчно?
Или няма да се успокоиш, докато Момоко не тръгне по стъпките ти?
Имам "задължение".
Не дължиш нищо на този човек. Той е чужденец.
Какво е станало с теб?
Къде е твоята гордост, твоята чест?
Чест?
Остани тук още един ден...
... и някой ще умре.
Баща ти е не те е изпратил тук за медальона.
Изпратил те е тук да се превърнеш в човек....
... човек от неговата порода.
Но този път... въпреки прославата...
... води единствено до унищожение.
Свали си шапката.
Неподходяща ръка в неподходящо време.
Да избереш точния момент, това е най-важното всичко.
Използвай силата си, за да останеш жив.
Но като се вгледам в тези момчета, никой не е толкова добър.
Кой сега е прецакания?
Никола ме помоли да ви съобщя, че за да го побеждавате у дома му,
първо трябва да победите съдбата.
Първата капка кръв променя всичко.
Несъмненото намерение винаги болезнено напомня,
че насилственото решение никога не се постига, без да се отнеме живот.
Къде е той?
Замина за Япония.
Отдръпни се!
Никола харесва твоя ресторант, старче.
Харесва рибата ти.
Но аз съм вегетарианец.
Къде е Йоши?
Татко... татко...
Момоко... като старо дърво...
... което вече не цъфти...
Радостен беше живота ми...
... макар да ме дари с един единствен плод...
Не беше зле, детенце...
Но да оставим игричката за по-късно.
Теорията за дълга ми даде страхотна идея.
Още веднъж.
Искаш ли да знаеш защо закъснях?
Всъщност не.
Време е да тръгваме, господа.
Отбий.
Какви ги говориш, зад нас са.
Това е само една сигнална лампа.
Никога не подценявай силата на волана.
Е...
Впечатлих ли ви?
Време е за игра, момчета.
Спокойно...
Време е да се справим с убийците. Време е за мъжки игри.
Късмет, момчета.
Кого искаш? - Ще взема онзи, с меча.
Чичо ти и Момоко дали са още в ресторанта?
Момоко! Чичо!
Чичо ми... е мъртъв.
Момоко... я няма.
Не този е начина.
Имаше много насилие и смърт.
Този е единственият начин.
Сега имаш братовчед.
И не можем да убием онзи, когото не можем да намерим.
"Ние" ли?
Мисля, че е време, господа, да се срещнем с генерала.
Пригответе ми я.
Не се страхувай.
Може и да вървиш като петел,
да говориш като петел, и да приличаш на него.
Но според това, което чувам, всичко е заради усложненията.
Това е характер.
Ще се видим утре, скъпа.
Имам бърза поръчка, наречена "доставка на смърт".
Смърт? Смъртта няма доставчици.
Тя сама се доставя.
Трябва доста да промените външния си вид, за да я имитирате.
Предполагам, че звучи много по-добре на японски.
№ 4 и № 7 са мъртви, сър.
Не мога да заспя тази вечер.
Чужденецът е бил прав, не трябваше да поемам риска.
Станах дебел и мързелив.
Това беше само една игра на карти.
Знам какво си мислиш. Мислиш, че ще го спреш в лагера.
Ще дойде за нея и за мен. И ти ще го спреш точно там.
Нали това искате?
Не знам дали ще ме защитиш, или ще ме замениш, № 2.
Никога няма да... - Какво?
Ти все още водиш шоуто, но разликата е, че риска е за мен.
Какво ще кажеш?
Искаш ли да се биеш за титлата?
Не бях такъв, който се крие.
Костюма е само средство за прилагане на правилата ми.
Костюмите нямат възраст, докато хората имат.
Има една част от мен, която се надява, че ще минат през лагера
и ще убият всички. И няма да остане никой, с когото да се бия.
И ако умра ще е така, както винаги съм си го представял.
В битка, борейки се за живота си.
Няма да преминат лагера. - Ще видим.
Между другото, оставаш с мен.
Колко спах? - Няколко часа.
Все още ли няма да ми кажеш защо си тук?
Не съм дошъл да търся огърлица. - Медальон.
Медальон.
Някои хора умират заради цвета на знамето си.
Други умират заради една линия на картата.
Някои умират за една огърлица, а други - при отмъщение.
Но свободата...
... това е идея, която можете да продадете на хората.
Те се наричат "Лига за пролетарска защита".
Кои са те?
Предприемачи, уморени от изнудвания.
Ядосани родители, загрижени за дъщерите си.
Хора, разочаровани от некомпетентността на закона.
Те идват от всякъде и на практика се крият тук.
Накрая са готови да се бият.
Нуждаем се само от информация и оръжие.
Никола има 120 мъже. Това е много дори и за двама ви.
Няма основателна причина да помогнем
на този проклет град да се измъкне от дяволския кръговрат.
А братовчедката ми? - Същото важи и за нея.
Какво ще кажеш за тях?
Какво за тях?
Точно сега те са единствения ни шанс за ново начало.
Отлично време.
Това, от което всеки велик военноначалник се нуждае...
... усет за координация.
Генерала е единствения, който знае тайните проходи към лагера.
Но е убеден, че ще трябва да изчакаме подходящото време.
Трябва да го направим сега.
Няма да сложа тази армия от клоуни в ръцете на смъртта.
Те вече са направили своя избор. И ти трябва да направите своя.
Стой далеч и никога няма да го намериш.
Става дума за моето семейство.
Те убиха чичо ми и все още държат братовчедката ми.
А човекът, който ги води трябва да е сторил нещо и на теб.
Трябва да завършим това.
"Ловци на банди".
Добре, да ги подготвим.
Не мърдай.
Не искаш ли да живееш? - Бих предпочела да умра.
Остави я да си почине.
Това е, което всички ние трябва да направим.
Тръгвай!
Момокo.
Александра.
Александра!
Братовчеде... добре ли си?
Сега имате 100 души, които ви подкрепят.
Ще чакаме. Той ще слезе в крайна сметка.
Искам си пая от сделката.
Твоя пай? - Да.
Там има водопад, по този път.
Няма как да го пропуснеш. Иди там.
Той щеше да се гордее с теб.
Бях дете, когато той се навърташе наоколо. Беше легенда.
Все още ли искаш да умреш за огърлицата?
Отмъщението е начин на изразяване.
Не познавам някой, който се е завърнал от света на мъртвите,
след като е отмъстил в името на правосъдието.
Мъжете могат да се борят с всичко, освен със собствената си природа.
Око за око, зъб за зъб, винаги за по-добро равновесие.
Обърни другата си буза.
Докато се изправят пред лицето на съдбата си.
Стъпка по стъпка, все по-нагоре.
Ако падне един, друг идва след него.
Никола и неговите убийци вече няма да управляват.
Той е мой.
Ще ти отрежа опашката, жълтоопашато суши.
Много оптимистично от твоя страна...
...да се тревожиш за мустаците си, когато си на път да загубиш главата си.
Дълго те чаках.
Кой си ти?
Син...
... приятел, брат, има ли значение?
Няма значение, ако умреш сега.
Но ако оживееш и после забиеш нож в гърба ми,
ще е странно отмъщение, нали, синко.
За разлика от теб никога не съм убивал някого в гръб.
Когато убиваш човек, по-добре да е в гърба.
Там е уловката.
Честните хора умират трудно.
Дори и това за тях е проблем.
Хора като мен оцеляват, ние сме завоеватели.
Хората като мен разбират че борбата не е за това
кой ще е прав, а кой ще остане жив.
Погледни тези ръце.
Отнели са живота на стотици мъже.
Тези очи са видели последното дихание от стотици гърди.
А тези крака са здрави, въпреки стотиците глупаци, които мислеха да ме убият.
И сърцето ми все още бие, очаквайки деня,
в който ще ме опознаят.
Мислех, че в някои неща си по-различен, специален.
В крайна сметка преодоля препятствията два пъти.
Но кървиш на пода ми като останалите глупаци.
Още един глупак, търсещ награда, преди да падне нощта.
Сега ще ми кажеш ли кой си, преди да съм те пребил до смърт.
Надушваш ли го?
Искаш ли да разбереш истината, синко?
Всичко е заради следващия ден.
Когато слънцето изгрява, можеш да вдъхнеш аромата на въздуха.
И тогава разбираш, че живота продължава.
Без присъда.
Искаш ли почит, ще ти дам отчаяние.
Искаш ли справедливост, ще ти дам болка.
Искаш ли да се сложи край, ще ти дам смърт.
Йоши, не.
Исках да ти дам урок, но ти нищо не научи.
Ще ми липсваш, синко.
Последен шанс.
Кой си ти?
Някой ми каза веднъж.
"Винаги има някой, който е по-силен от теб."
Въпросът е...
... къде е този човек...
... когато се нуждаеш най-много от него?
Човекът, за когото говореше...
... беше баща ми.
Сигурнa ли си?
Можем да опитаме нещо ново заедно.
Бар, в който се сервира суши и саке.
Може да станеш кмет, или... шеф на полицията.
Кой, аз ли?
Не, синко. Аз сервирам питиетата.
И като такъв искам да продължа да работя като свободен човек.
Не искам да се докосвам до оръжие до края на живота си.
Това не е проблем.
Живота е кръговрат.
Но за всяко копеле има място в него, и за човек като теб...
... и теб.
Няма баланс.
И така, господа...
... късмет в пътуването ви.
Какво?
Какво смяташ да правиш?
Аз съм продукт на прецаканото поколение.
Не мога дори да се разходя по залез-слънце.
Утре...
До следващия път.
Утре е нов ден.
Слънцето ще изгрее и ще залезе...
... в този безкраен кръговрат на живот и борба.
КРАЙ Превод и субтитри: vkehayov