http://subs.sab.bz/ Translator's Heaven®
Има толкова страшни неща на този свят,
че се преструваме, че не съществуват.
Кошмарите например.
Казваме си, че това не е истина,
Но истината е, че те са там.
И са по-близо, отколкото чувстваме.
Сребърни куршуми.
Добър избор.
Е, пазачо...
изглежда не си на работа.
Ти и хората ти защитавате тези жалки същества от много дълго време.
Но всичко ще приключи скоро.
Ще атакуваме всеки от тези лагери и ще ги унищожим.
И срамът за истинската ни природа ще се изтрие завинаги.
Какво имаш на касетата?
Няма да намерите момчето навреме.
Сега? Не е възможно.
Вече е започнало. Легендата е истина.
Къде е момчето? Казвай!
Не и в този живот.
Побързайте. Съберете хората си. Имаме 4 дни до пълнолуние.
Занеси това на Верек, той е на север. Кажи му, че няма време за губене.
Намерете момчето или е свършено с нас.
Сами можете да видите. Момчето е добре.
Но до червената луна трябва трябва да очакваме всичко.
За да сме сигурни. Бъдете внимателни.
Силата на червената луна ще бъде голяма.
Ще трябва да се заключете, докато всичко свърши.
Трябва да тръгвам. Успех. Бъдете нащрек.
Той ще успее.
Всички ние.
Това вече не е мечта.
Още четири дни. - Това са добрите новини.
Лошите са, че ще трябва да нощуваме в мазето.
Сигурно е бушон. Веднага се връщам.
Ралф?
Верек... Боже мой.
Верек, само ми кажи кога и са мъртви.
Значи е истина? Момче е живо.
Къде е то?
Не го наранявайте. - Не това искам.
Ако ни сътрудничиш, със съпруга ти сте свободни.
В противен случай ще го гледаш как агонизира.
Ще ти позволя да видиш за последно живота, който избра да бъде погубен.
Разбираш ли ме?
Чудесно. Сега... къде е детето?
Не знаем.
Никога не сме знаели. - Лъже, мамка й.
Трябва да знаят, Верек.
Мислиш ли, че бихме казали нещо такова
на някой като теб?
Мислиш се за мъченица.
Имаше силата да спреш острието.
Не!
Това ли е? Значи й вярвате?
Няма смисъл, невъзможно е. - Има смисъл.
Не могат да ни кажат нещо, което не знаят, без значение какво правим.
Умират за хлапе, което не са виждали?
Имат вяра.
Само от нея имат нужда. - Помисли нещо друго.
Това хлапе е там навън.
Бих умряла, наместо да се върна там. - Ще намерим детето.
Нямаме друг избор.
Ще го намерим, Соня.
Дори не виждаш лицето на хлапето. - Значи така го правят.
Повдигат им духа, без да рискуват нищо.
Губим си времето, Верек. Имаме 4 нощи, за да открием детето.
И така...
Чакайте.
Видяхте ли това? - Кое?
Точно там.
Вижте огледалото.
Хюгенън.
Давай, миличък, дишай. Моля те, просто дишай.
Уил, той не може да диша. Сутринта го инжектирах. Не разбирам.
Инхалаторът не помага. Влошава се.
Рейчъл, той ще се оправи.
Тим, искам да дишаш дълбоко и да не мърдаш.
Давай, миличък.
Благодаря ти.
Какво е това? Мирише гадно.
Миличък, добре ли си?
Искаш ли да видиш нещо шантаво?
Не е ли удивително?
Да не си сънувал пак кошмар? - Не, добре съм.
Ела да се гушнем.
Обичам те, мамо. - И аз те обичам, миличък.
Всичко наред ли е? Разтревожих се след като не се появи сутринта.
Тим имаше пристъп. От лошите.
Сега е добре, спи с Рейчъл. Тя беше будна почти цялата нощ.
Луната става много могъща.
Може да стане по-зле.
Благодаря на бог, че те има. Винаги си бил около нас.
Какво щяхме да правим без теб. - Това ми е работата.
Тим изглежда по-добре.
Да. Става ту по-зле, ту по-добре. Така е цял живот.
Кара ме да се чувствам добре... Джонас.
Какво има, Рейчъл?
Трябва да ти кажа нещо.
Време е с Тим да си тръгваме. Трябва.
Трябва да се науча да бъда добра майка.
Да разбера какво искам да правя през остатъка от живота си.
Вие го отгледахте, а мен ме нямаше.
Толкова съм зависима от всички тук.
Трябва да се науча да се справям сама.
Той е мъртъв вече 13 години, Джонас.
Какъв напредък имам? Духът е постоянно около мен
всеки път, когато погледна в теб, Нана, Катрин...
Все още го виждам. - Рейчъл, не се заблуждавай.
Духът на брат ми винаги ще е с теб, където и да отидеш.
Трябва да си силна, да загърбиш това.
Той иска така.
Съжалявам, Джонас.
Вече съм взела решение.
Хей, Доук.
Добре.
Какво става?
Знаеш как е. Трябва да им дадеш това, което искат.
Какво е това? - Не знам, да видим какво имам.
Дивиди. - Супер.
Добро утро. - Добро.
Какво правиш тук? Носиш ли нещо?
Нищо. - Писма.
Забравяш значката с името ти.
Захар.
Благодаря, Нана. - Хайде, хора, да влизаме.
Яко, човече.
Тук линията все закача.
Откога притежаваме ножове? - От няколко дни.
Мама ми го даде. Пазела го е за рождения ми ден.
Хванах я като се опитваше да го скрие в кутията за скъпоценности.
И така го получих по-рано. - Чудесно. Дай да го видя.
Разбира се.
Изглежда стар. - На баща ми е.
Хей, виж какво довлече котаракът. - Здравей, Адам.
Как си, мъжки? - Гладен съм.
Да идем да закусим.
Леко. - Защо трябва да го прави?
Хей, чух, че си бил уплашен снощи. Как се чувстваш?
- Силен. Виж тук.
Виж ти. - Благодаря, чичо Джонас.
Подарък преди рождения ден. - Татко,
усмивка ли виждам? - Адам грижи ли се за теб?
Хайде.
Какво ще кажеш снощния вятър? Доста странно.
По дяволите. Закъснявам.
Някой ще остави Тими в магазина. - Ще дойдем.
Това е Кортни.
Хей, Адам, Рейчъл.
Как е Тим? По-добре ли е?
Добре е, благодаря. - Радвам се да го чуя.
Тим имаше пристъп снощи. Снощи!
Не можеш да кихнеш в тоя град без някой да разбере.
Не е ли странно? Въобще не е нормално.
Не сме вкъщи. Оставете съобщение и ще се свържем с вас. Благодаря.
Хора, аз съм. Къде сте?
Мислех, че вече ще сте дошли. Става късно.
Къде сте?
Нана.
Дали луната ще бъде червена и тази нощ?
Може би. - Вярно? От какво става червена?
Става късно, да влезем в магазина.
Нана?
Хайде.
Искаме само момчето.
Бягай.
Не мърдай оттам!
По-късно ще ти обясня. Сега се научи да презареждаш.
Адам, какво правиш? - Трябва да тръгваме веднага.
Тимоти.
Залегни!
Татко!
Тичай към каубойския магазин. Не мърдай оттам, докато не дойда.
Няма да те оставя, Нана. - Прави каквото ти казвам!
Бягай!
Хванете момчето.
Мамо.
Добре ли си?
Не мърдайте, докато не ви кажа.
Само трябва...
...да се доберем до гаража ми.
Имай ми доверие.
Адам. - Търсят ни.
Къде е Джонас?
По-живо.
Подай ръка. Дай ми ръката си, Рейчъл.
Хайде.
Там в камиона!
Подай ръка.
Изчезвайте оттук!
Не мога да повярвам. - Някой ранен?
Извадете превръзките.
Дай да погледна. - Натисни.
Нана!
Как ни намериха, Джонас? - Какво става, по дяволите?
Искат Тимоти. - Какво говориш?
Искат да го убият, Рейчъл. Няма да се спрат, докато не умре.
Защо биха искали да го убият? Та той е едно момче.
След три дни по пълнолуние ще стане нещо с Тимоти.
Нещо, което те не могат да допуснат.
Ще го намерим. Знаеш това.
В думите ти няма смисъл. - Прокълнати сме.
Държахме те в неведение през годините,
защото това беше най-добрият начин да им попречим да открият Тимоти.
И го опазихме, Рейчъл. 13 години го опазихме.
Недей.
Наричаме се Трансформиращите се.
Не разбирам. - Върколаци.
Кои са те? - Трансформиращи се.
Но не са точно като нас.
Много е просто.
Ние искаме да сложим край на проклятието, те не.
Защо искат мен? - Защото само ти имаш силата
да сложиш край на проклятието. Ти си специален, Тимоти.
Ти имаш от кръвта на майка ти, както и от нашата.
Нана беше една от нас, баща ти също.
Не е възможно, не и съпругът ми. Спрете, пуснете ни.
Рейчъл, моля те. - Не ви вярвам.
Всичко ще бъде наред, обещавам.
Не се тревожи, добре е. Заключени са.
Има нужда да види, за да повярва.
Ти не си като тях. - Аз съм просто приятел.
Познавах баща ти, когато беше колкото теб и с Джонас се върнахме.
Моите хора се грижат за тях от много време.
Има легенда, поверие, че ако дете...
Със смесена кръв. - Нещо такова.
И ако доживее до 13-годишна възраст, ще има червена луна,
което е сигнал за всички Трансформиращи се,
че предсказанието ще се сбъдне в полунощ на рождения ти ден.
Когато жаждата им за кръв стане толкова силна,
че излязат на свобода и започнат да се хранят, ще станат зверове вовеки.
Тези, които се опитват да ме убият, не искат проклятието да се свали?
За тях не е проклятие.
Жаждата им за човешка кръв има такава сила над тях,
че е като наркотик за наркоман.
Първите Трансформиращи се били коренните жители на Америка.
Тя вярвали, че силата на вълка е дарба, но тя се изменила и...
много не могли да овладеят жаждата за сила или да усмирят звяра в тях.
Защо мислиш, че аз мога?
Ако оживея, какво точно ще мога да правя?
Не знам.
Не го прави.
Заповядай, малката. - Благодаря, Алън.
За теб винаги.
Ела тук, скъпа. - Мечтай си.
Ще играем ли билярд? - Да играем, скъпа.
Да, ще си играем. - Махни си ръцете от мен.
Двама срещу един.
Махнете се от мен!
Миличка, искаш ли и ти от това?
Моля те, прости ни.
Презаредили сме. Ще се отправим към крепостта.
Добре.
Знаеш ли, че може да ти хареса, ако опиташ?
Не и в този живот.
Накъде ще караме, по дяволите?
Ще следваме водача.
Да тръгваме.
Да приключваме.
Аз съм същият човек, Рейчъл. - Не.
Не и за мен.
Цял живот ли си живял така? Всеки месец?
Ами тези, които ни преследват. Когато се трансформират, дали...
Те ловуват и убиват. Пристрастени са към кръвта.
Веднъж ако опиташ, връщане назад няма.
Тези отрепки са убили мъжа ми, а сега преследват и сина ми!
Как 13-годишно момче може да сложи край на това?
Той е необикновен.
Кошмарите, астмата...
Тялото на Тимоти води война със себе си.
Той има нужда от теб, ние имаме нужда от теб.
Какво следва сега?
Как да запазим живота на сина ми?
Ще се държим заедно и ще бъдем невидими.
Само два дни остават. Толкова сме близо, Рейчъл.
Какво има, миличък? - Не се чувствам добре.
Всичко е наред, миличък, до теб съм.
Всичко ще бъде наред, Тим. - Какво стана?
Припадна. - За нула време ще се оправиш.
Някой да доведе сестрата.
Защо не обиколиш наоколо?
Мястото ми е непознато. Не искам изненади.
Какво ли става горе?
По дяволите.
Чудиш се дали Тим ще се справи? Винаги го е правил.
По-силен е от всички ни взето задно.
Да, знам това. И вярвам в това.
Писна ми да си гледам зад гърба и да нямам доверие на никого.
Как се чувстваш, младежо? - По-добре.
След като ти си тук. - Тим!
Няма нищо. Сладък е.
Сладък, а? - Учуди всички в лабораторията.
Нека отгатна. Аз съм върколак.
Не точно, но има много рядка кръвна група.
А и броят на бели кръвни телца е изключително висок.
От мен го е наследил. Аз съм АБ-отрицателна.
Не е заради това. Ами кръвната група на баща му?
Трудно е да се каже. - Не сме сигурни.
Добре.
Много силна кръв тече във вените ти.
Адам, толкова сме близо.
Преди да се усетим, животът ни ще бъде какъвто сме го искали.
Толкова сме близо.
Ще ми се да е по-малко. - Часовете са дълги.
Дадено. - Предимствата ще са повече.
Кога можем да тръгваме?
Първо да говоря с доктора. - Нека сме приятели.
Благодаря.
Какво? Вече съм почти на 13 г.
Оправя се. Скоро се махаме оттук.
Адам, качи се на покрива. Може да забележиш нещо.
Кейт, ти иди на задни вход. Аз искам да остана тук.
Мамо, искам да се махаме оттук.
Трябва да тръгваме. - Знам.
Доук ще намери някого всеки момент.
Катастрофа, нараняване по главата.
Да погледнем.
Джонас. - Веднага докарай караваната.
Извинете. Ще извикате ли доктора, моля?
Искаме да си ходим. Хей, какви ги вършиш?
Време е да умреш.
Тими, ставай! Тръгвай!
Добре ли си? Хайде, ставай!
Хайде! Да тръгваме!
Не! Приготви се, Доук!
Сега! Тичайте!
Бързо!
Рейчъл.
Всичко е наред. - Не!
Хайде, скачайте в камиона!
Джонас!
Да сложим край на всичко това...
...братко.
Прикривай ме.
Пусни я, Кейлеб.
Кейлеб?
Не ме карайте да сторя нещо, което не искам.
Присъедини се към мен. Ние сме еднакви.
Не съм като теб. - Предопределен съм да бъда такъв.
Живееш в една лъжа. Грешал си.
Знам какво чувстваш. Довери ми се.
Да ти се доверя?
Убиваш събратя, човешки същества.
Аз не съм човек.
И няма да рискувам да прекарам остатъка от живота си като такъв.
Болнав и с недостатъци.
Ти си повече от това. - Пусни я, Кейлеб.
Пусни я. - Ще сключим сделка.
Катрин за момчето.
Дъщеря ми за сина ти по-точно.
Какво? Какво говори той, Верек?
Каза ми, че е мъртъв, чичо Джонас!
Всички ми казахте така. Всички ме излъгахте!
Мислех, че е мъртъв. Не!
Мамо! - Тя е при тях.
Боже мой, Джонас, хванаха Кат.
Искаха да го убият.
Мислех, че е мъртъв.
Грешал си.
А сега се опитва да убие сина ми.
Неговият син.
Не трябва да спираме.
Тази кучка ти е била жена? - В един друг живот.
А това беше синът ти? - Не знаех.
Това не променя нищо. - Всичко променя.
Момчето трябва да умре.
Соня е права, Верек. Момчето трябва да умре.
Знам! - Не ми пука на кой е син.
Не можеш да се двоумиш. - Затваряй си устата.
Поставяш под въпрос решителността ми.
Момчето няма баща, а аз нямам син.
Джонас.
Това е най-добрата ни възможност. Знаем, че мястото е безопасно.
Тук ще можем да изчакаме и да го защитим.
Кажи ми, че не си е заслужавало...
Кажи ми, че не си е заслужавало да се върнем за нея.
Защо го правиш?
Този кучи син знае, че държи единствената ми слабост.
Затова тя е още жива, Адам.
Затова не можем да се върнем. Защото точно това очаква.
Ще я измъчват без жалост.
И знаеш, че тя няма да се пречупи. Можеш ли да живееш с това?
И аз не мога.
Адам, само още един ден и всичко ще свърши.
Всичко, в което вярваме, е в Тимоти.
Всичко, в което вярвам, е там.
Няма я, Адам. Върнеш ли се, това ще е краят ни.
Джонас, максимална сигурност. Време е да се заключим.
Добре.
Адам, ти си пръв. По-бързо.
Тази нощ червената луна ще е още по-силна.
Адам.
Адам, искам да намериш високо място и да си отваряш очите.
Адам.
Вземи Тимоти, тръгваме. Тук вече не е безопасно.
Как е станал един от тях?
В нощта на нападението помислихме, че е мъртъв...
...но сме грешали.
Оживял и трябва да го хванем, защото е от тях.
Джонас, това е Кейлеб. Мой съпруг и твоят брат!
Човекът, който си обичала, умря онази нощ.
Не е мъртъв. Как си ме лъгал през цялото време?
Направих го, за да те предпазя. Сега е хванал Катрин.
Мислиш, че не ми е тежко ли?
Не съм като теб, Джонас. И всички вие помнете:
В мен няма звяр като при вас.
По-добре го открий или синът ти ще умре?
Джонас!
Той я е намерил.
Казах ти да не ходиш. Довел си ги до нас.
Не видях никой.
Всички да влизат в камиона.
Трябва да тръгваме.
Тим, добре ли си, миличък?
Не мога да повярвам, че това беше той, татко.
Изглеждаше толкова различен.
Искаше да знае накъде сме се отправили.
Другите искаха да ме убият.
Но той не го позволи.
Мисля, че ми спаси живота.
Сега ще е по петите ни.
Довечера ще си спечелим време.
Джонас, съжалявам. Не можах да я оставя.
Да, знам.
Обичам те.
Измъчваха ме.
Искаха да знаят накъде сме се отправили.
Всичко е наред, миличка.
На сутринта ще говорим. - Ще довърша с Кат.
Вие двамата се заключете. На нея ще й трябва малко време.
Съжалявам. Просто не си спомням.
Всичко е наред. - Ще ми се да знаех повече.
Няма нищо.
Джонас, трябва да ви заключим.
Всичко ще е наред, Катрин. Опитай да се отпуснеш.
Ще направим този ход навреме.
Разбрах.
Татко, нещо ми има. - Кат, какво ти е?
Назад, духач такъв!
Заключи я веднага.
Оставете ме. Не знам какво става.
Не мога да се контролирам. - Невъзможно е, бяха я оставили.
Дали са й да се храни. Заключете я!
Дадоха ми живот.
Какво стана?
Адам, тя ще убие нас и ще убие Тимоти.
Така е искал Верек. - Миличък.
Нямаш представа какво изпускаш. Боже, удивително е.
Можем да го усетим заедно. - Вече не е тя, трансформирала се е.
Това вече не е Катрин. - Не можеш да го направиш, пъзльо.
Катрин, не ме карай да го правя.
Давай, Адам! Трябва да го направиш.
Джонас.
Простреля ме, никаквец такъв. - Съжалявам, ще се оправиш.
Може би...
Моля те.
Вече не е тя, Адам. Трябва да направиш нещо.
Адам, това не е тя.
Катрин, недей. - Обичам те.
Адам.
И ти ме обичаш.
Достатъчно, миличък, достатъчно.
Катрин.
Моля те...
Дай ми това. Моля те.
Грешал си, татко.
Тимоти, отвори вратата, малкият. - Тимоти, не!
Тимоти, седни. - Не отваряй вратата!
Тимоти... Хайде, малкият.
Сядай. - Не отваряйте вратата!
Млъквай!
Не трябва да бъде така.
Не искаш ли да усетиш това, което чувствам?
Замисли се какво правиш. Ти отгледа това момче.
Това не си ти.
Трябва да се бориш. Кат, трябва да се бориш.
Подай ми ръката си. - Тимоти, отвори вратата.
Не отваряйте! - Чичо Джонас се опитва да ме нарани.
Продължавайте да карате. - Тимоти, недей.
Затвори вратата! Затвори скапаната врата!
Тимоти, веднага затвори вратата!
Моля ви, спрете.
Ще ми липсваш, татко.
Боже мой.
Божичко.
Там.
Ето го мястото. Само трябва да издържим до полунощ.
Има три тела, но хлапето го няма.
Нищо няма отзад. Заминали са.
Близо са.
Само още един час. Тук сме в безопасност.
Вратата е стоманена, а ключалките са отвътре.
Какво мислиш? - Докато съм там, стой тук с Тим.
Сам ли искаш да излезеш? - Знам още няколко фокуса.
Нека ти помогна, Джонас. - Чуй ме.
След като се трансформирам, ще се боря със жаждата за храна...
Можем да ти помогнем. - ...със всичко и всекиго.
Не знам какво ще се случи, но ако се храня, губя контрол
и ако нямате друг избор,
ме убий.
Трябва да ме убиеш. Закълни се, Рейчъл.
Нямаш избор.
Не е дошло време, но честит рожден ден, Тимоти.
Само трябва да издържим до полунощ. Всичко ще бъде наред, Тим.
Не отваряй вратата.
Ето.
Седни.
Трябва да бягаме.
Моля те.
Не го наранявай.
Не.
Мамо!
Мамо, събуди се, моля те! Ставай!
Мамо, чичо Джонас е в беда.
Чичо Джонас! Не!
Чичо Джонас.
Да изчезваме оттук.
Не.
Добре ли си?
Татко.
Мога ли да ви помогна? - Искаме стая.
Трябват ми имената ви и кредитна карта.
Ще платим в брой. - И така става.
Съжалявам, жена ми е малко сприхава.
Всичко е наред. Просто вечерта е такава.
Толкова много хора пожертваха живота си заради мен.
и сега се убеждавам, че не са умрели напразно.
Чичо Джонас се оказа прав.
Притежавам силата да сложа край на проклятието.
Но няма да е толкова лесно, колкото са се надявали.
Силата е в кръвта ми.
Ранен съм.
Тук съм, за да ме излекувате.
За някои аз съм спасение.
За други - техният край.
Субтитри: creck
http://subs.sab.bz/ Translator's Heaven®