Здравей, скъпи. Вече съм на път за вкъщи.
Съжалявам за тази сутрин.
Бях стресирана заради работата и съм преуморена.
Не исках да кажа това, което казах.
Може да поговорим, когато се прибера.
Влакът вече тръгва. Ще ме вземеш след 45 мин от гарата?
Нямам търпение да те видя.
Обичам те. Чао.
ЦЕНАТА
Здравейте, как сте? - Добре.
Чака ви натоварен уикенд? - Да, правя ремонти.
На банята? На кухнята?
На кухнята.
В брой или с карта? - В брой, благодаря.
Разбира се, няма проблем. - Благодаря.
Чао. - Чудесно, благодаря.
Няма за какво.
Следваща спирка: Борония.
Здравей, котенце.
Той отричаше обвиненията в продължение на пет години,
но днес 64-годишния мъж се призна за виновен
за убийството на съпругата си Мери. Той направи признание три години
след като жена му изчезна от дома им в Глен Уейвърли.
Шест месеца по-късно разложеният й труп
бе намерен от туристи в планината Данденонг.
Той ще се изправи пред съда следващата седмица.
Татко, върнахме се.
Татко?
Здравей, мила. - Здравей, скъпи.
Тате, мога ли да дойда с вас? - Не, приятел, говорихме за това.
Моля те, ще се държа добре. - Камерън, баща ти каза не.
Добре.
Следващия път, приятел. Обещавам.
В колко часа ще дойде Дейв? - В 19:30.
Искаш ли да вечеряш, преди да тръгнеш?
Да, ще бъде добре. Искаш ли помощ?
Не, не, иди се приготви. - Добре.
Дейв ще иска ли нещо? - Не, тръгваме веднага.
Благодаря, мила.
Дейв. - Здравей.
Здравей. - Как си?
Добре съм, а ти? - Също съм добре.
Накъде си се запътил? - Отивам за риба през уикенда.
За риба? - Да.
Не знаех, че си рибар.
Приятелят ми е рибар, а аз отивам с него.
Реших, че ще е хубаво да поизляза на чист въздух.
Да си почина малко. - Много хубаво.
Днес те търсих... - Извинявай, щях да ти се обадя,
но работата ме затрупа. - Нищо, няма проблем.
Тази вечер ще излизам и се чудех дали искаш да дойдеш с мен.
Но си зает... - Следващия път ще излезем.
Добре. - Сега закъснявам.
Ще ти се обадя като се върна. - Чудесно.
Приятен уикенд. - И на теб също. Забавлявай се.
Тръгваш ли вече? - Да, той ще дойде всеки момент.
Сине? - Какво?
На какво играеш? - На "Call Of Duty".
Побеждаваш ли лошите? - Да.
Трябва да тръгвам, приятел.
Връщам се в неделя. Слушай майка си.
Добре. - Супер.
Телефона.
Като по часовник.
Здравей, Майк, как си? - Здравей, Трой.
Добре съм, а ти? - Добре съм, много добре.
Имаш ли планове за този уикенд?
Нищо особено, пич. Ще си почивам.
И една бутилка Джони, моля.
Какво ще правиш през отпуската? - Мисля си за Филипините.
Супер. - Бил ли си там?
Не, само в Индонезия.
Бали... и той е там.
Беше хубаво. - Ясно.
Общо 62, пич. - Добре.
Чудесно. - Добре, до следващия път.
Ще се видим. - До скоро, пич.
Мамка му.
Какво, по дяволите? Кои сте вие, по дяволите?
На стената, бързо. - Чакайте.
Каква е тая глупост? - На колене.
Какво? - На колене.
Веднага.
Ключове, портфейл, телефон, на пода.
Пич, вземете каквото искате. - Млъкни.
Не искам проблеми. - Казах, млъкни.
Ръцете зад гърба. - Моля ви.
Направи го.
Какво правите...
Не, не, не...
Стой мирно.
Ако мръднеш или гъкнеш ще ти пръсна мозъка.
Готови ли сме? - Да, готови сме.
Готово.
След колко време ще мине ефектът? - След около четири часа.
Не исках да му бия прекалено много. Може да го убие.
Мога ли вече да си включа телефона?
Да.
Меган е.
Тя ме покани на бар, а аз й казах, че отивам за риба.
Откога ходиш за риба? - Точно това каза и тя.
"Иска ми се да си тук. Мисля за теб."
Да, тя е сладка.
Последно заедно ли сте вече или какво?
Не знам.
Тя иска да сме. Просто...
много ми напомня за Стеф.
Но не е Стеф.
И никога няма да стане.
Трябва да спрем да заредим.
Ти зареди, а аз ще платя.
Искаш ли нещо? - Да, едно силно капучино.
Здравей, как си? - Добре, благодаря, пич.
Здравей. - Здравей.
Какво желаете? - Две капучино, моля, за път.
Средни или големи? - И двете големи.
Големи.
Вие ли сте на пета колонка? - Да, пич.
72 долара, пич.
Бележка? - Не, благодаря.
Мамка му.
Какво има? - Събудил се е.
Дай ми ключовете. - Някой забеляза ли?
Да, оня, който стоеше зад теб.
Боже мой.
Карай спокойно.
Пичове, забравихте нещо.
Мамка му. Забравих ги. Благодаря, пич.
Няма проблем. Май ще ви трябват. Чака ви дълъг път, а?
Още няколко часа, а теб? - Аз ще карам цяла нощ.
Приятен път и приятна вечер.
И на теб, пич, благодаря.
Всичко е наред.
Всичко е наред...
Мамка му.
Защо се събуди? Трябваше още да е в безсъзнание.
Трябва да го оправим по-бързо. - Да.
По-нагоре може да намерим подходящо място за спиране.
Ето тук, тук, тук...
Отляво. Спри тук.
Мамка му.
Ще трябва да му бием още една доза.
Осигурихме си още няколко часа спокойствие.
Сигурен ли си?
За къде бърза тоя?
Мамка му.
Бързо ли караше?
Не, но пичът от бензиностанцията чу нещо.
Знаех си, по дяволите. - Дръж се спокойно.
Дръж се нормално. Може да не е нищо.
Добър вечер. - Добър вечер.
Сержант Лезберг, патрул на магистрала Хюм.
Първо искам да ви уведомя, че записвам разговора
на аудио и на видео. - Няма проблем.
Знаете ли защо ви спрях? - Не, съжалявам, не знам.
Левият ви заден стоп не работи.
Има ли причина за това?
Извинете, не знаех. Сигурно е изгорял наскоро.
Това е неговата кола.
Мога ли да видя шофьорските ви книжки?
Разбира се.
Накъде сте тръгнали, момчета?
Отиваме на къмпинг за уикенда.
Къде? - В един семеен имот.
Ще направя няколко проверки.
Моля да останете в колата. - Разбира се.
Стопа? - Беше си наред.
Сигурно оня идиот го е ритнал.
Идва от твоята страна.
Колата ваша ли е, сър? - Да.
Защо не излезете да я погледнем.
Мамка му. Не знам кога е станало.
Всичко беше наред, когато тръгнахме.
Наистина не трябва да шофирате така.
Остават ни още около час път.
Утре сутрин ще оправя всичко.
Може да е разхлабен кабел. Да погледнем.
Арън, отвори багажника.
Арън, отвори багажника, приятел.
Бихте ли бил така добър да ми светнете тук, моля?
Не, всичко е капсуловано.
Вижте, ще ви пусна с предупреждение, но обещайте да го оправите.
Да, разбира се, благодаря.
Ето ви документите. Може да тръгвате,
но карайте внимателно.
Размина се.
Ченгето ни написа предупреждение.
Не заподозря нищо.
Чия бе идеята за този чувал?
Моя.
Ти току-що ни спаси задниците, приятел.
Сигурен ли си, че никой няма да дойде тук?
Да, сигурен съм. Вече никой не идва.
Дори и Тед.
Почти сме на мястото.
Да, точно това е. Това е мястото.
Ще е аут за още няколко часа.
Почти 2:00 е. Трябва да поспиш малко.
Съмнявам се, че ще мога.
Опитай. Ще ти трябва.
Какво става, по дяволите. Боже.
Помощ... помощ.
Какво, по дяволите, става...
Какво, по дяволите...
Трой Чапман.
Ти изнасили и уби Стефани Бейкър на 21-ви юни 2004-та.
Осъдиха те на 32 години.
Пуснаха те след десет.
Не, не, не...
Не бях аз. Това бе грешка.
Не бях аз.
- Ти си призна вината си.
Аз бях там и те чух.
Знаем точно кой си и какво направи.
Кои сте вие, по дяволите?
Кои сте вие? - Аз съм нейният съпруг.
А аз съм нейният брат. - Не.
Ще те накараме да те боли и после ще те убием,
и нищо не можеш да направиш, за да ни спреш.
Никой не знае, че си тук.
Никой не знае, че си изчезнал.
И да викаш никой няма да те чуе.
А след като умреш на никой няма да му пука.
Ти отвлече Стеф в 21:53.
В 2:00 тя е умряла.
Ти я преби... изнасили я...
и я удуши.
След това я захвърли. Четири часа страх и болка.
Ти ще изпиташ същото, Трой.
Ще махнем тиксото...
но има едно правило:
Ако се молиш ще получиш това.
Помощ.
Помогнете ми, моля.
Някой да ми помогне.
Моля ви.
Помощ. - Физическата болка е едно...
но има и болка от безсилието.
Знаеш ли каква е тя, Трой?
Аз живея с тази болка от няколко години.
Вечно се питам дали съм можел
да направя нещо, за да я спася.
Събуждайки се всяка сутрин разбирам,
че тя никога няма да се върне.
А след това видях как те пуснаха предсрочно.
Това беше болка.
Моля ви.
Какво беше правилото? Не ни моли.
Майната ви.
Искаш ли да го повториш?
Ще ви разкажа всичко, което искате?
Само, моля ви, не ме бийте.
Е, сега като разбра правилата можем да започнем.
Хайде да си поговорим, но искаме честни отговори,
а не онези глупости, които наговори на съдията и онзи шибан адвокат.
Ако ни излъжеш ще го направим още по-болезнено.
Защо нея?
Защо избра нея? - Не знам, човече.
Беше много отдавна. Не помня.
Глупости.
Беше хубава.
Просто ми хареса как изглежда. Беше хубаво момиче.
Какви бяха намеренията ти, когато я отвлече?
Отговори на въпроса ми.
Пак ще ме удариш.
Пак ще те ударя, ако не ни кажеш.
Моля ви.
Какви бяха намеренията ти?
Не исках да я убия. Просто се случи.
Бях задник. Знам, че постъпих грешно.
Съжалявам, повярвайте ми. - Защо, по дяволите, да ти вярваме?
Иска ми се да можех да върна всичко назад.
И моят живот се провали заради това.
Съжалявам. Това е истината.
Радваме се да чуем, че съжаляваш, Трой.
Само че никога не го каза в съда.
Просто седеше там със самодоволна и глупава усмивка на лицето си.
Адвокатът ми каза да мълча. - Глупости.
Истина е, кълна се. Съжалявам.
Не, не съжаляваш. Мръсен боклук.
Никога не си съжалявал.
Ето сега съжаляваш за себе си.
Седиш тук и ревеш в собствената си урина,
но истината е, че никога не си съжалявал,
нито в един ден оттогава.
Майната му. Той е твой.
Съжалявам.
Дори и да съжаляваш това не променя нищо.
Няма да върне Стеф.
Няма да върне родителите ми.
Майка ми почина преди пет години от рак.
Баща ми година по-късно от инфаркт.
Това, което ти направи ги съкруши.
И днес още щяха да са живи, ако не беше ти.
Ти ми отне семейството, Трой.
И всичко само защото сестра ми ти била харесала.
Боже.
Постъпих неправилно, защото съм идиот.
Разбирам защо ме мразите.
Аз самия се мразя.
Ти каза, че не си искал да убиеш Стеф.
Тогава защо я уби?
Защо я уби, Трой?
Стана случайно.
Как, по дяволите, случайно удушаваш някого?
Спри да ни лъжеш.
Защо я уби.
Кълна се в Бог, ако веднага не ми отговориш
скоро ще ме молиш да те убия.
Добре ли си?
Да, да, дай ми една минута.
Мамка му.
Просто дишай, приятел.
Не мога. - Дишай.
Не знам дали мога да продължа.
Отново си спомням всичко, човече.
Този боклук.
Слушай ме.
Слушай.
Използвай това. Използвай го.
Спомни си какво й направи той. Как я намериха.
Нека пред очите ти да е само това
и ще се справим.
Добре.
Ще го направя.
Това е справедливост, приятел.
Ние сме единствените, които можем да й я дадем.
Да.
Да, знам. Знам, но просто...
Просто ми трябват няколко минути.
Не бързай.
Здравей, скъпи. Вече съм на път за вкъщи.
Съжалявам за тази сутрин.
Бях стресирана заради работата и съм преуморена.
Не исках да кажа това, което казах.
Може да поговорим, когато се прибера.
Влакът вече тръгва. Ще ме вземеш след 45 мин от гарата?
Нямам търпение да те видя. Обичам те, чао.
Помощ.
Помощ, помощ.
Помощ.
Помогнете ми.
Помощ, помощ.
Мамка му.
Помощ.
Така, имаше време да помислиш.
Сега искам истината. - Защо я уби, Трой?
Тогава бях много надрусан.
Бях на някакви гадни неща и не мислех трезво.
Беше заради това, което тя ми каза.
Каза, че не усеща нищо.
Каза, че ми е много малък.
Правилно ли разбирам...
Ти я отвлече.
Преби я.
Изнасили я, но се разстрои,
когато тя имаше смелостта да се подиграе с размера на пишката ти?
Какво лайно си.
Кажи го.
Аз съм лайно.
Пак.
Аз съм лайно. - Пак.
Аз съм шибано лайно. Доволен ли си?
Сестра ми е имала повече смелост в последните си мигове,
отколкото ти в целия си шибан живот.
Какво ще правиш?
Какво, по дяволите, е това?
Добре ли си?
Ще го държиш ли неподвижно?
Знаеш ли, един от най-големите проблеми в света, Трой,
са мъжете, които си пъхат пишките, където не им е мястото.
Нали, Дейв?
Така е.
Какво ще правите?
Мамка му, какво ще правите?
Е... вече няма да се притесняваш,
че някоя дама ще се подиграе на пишката ти.
Мамка му. Мамка му, не.
Моля ви, не го правете. Моля ви, момчета, не.
Не го правете, моля ви.
Тя молеше ли те да спреш? - Какво?
Стефани молеше ли те да спреш?
Не помня.
Да, молеше ме.
Тя ме молеше да спра. - Ти спря ли?
Не. - Тогава защо ние трябва?
Дръж го. Не, не, моля ви, не.
Спрете, моля ви. Мамка му, не, моля ви.
И мен са ме изнасилвали. Изнасилваха ме в затвора.
Изнасилваха ме през цялото шибано време,
а надзирателите не правеха нищо.
Не правеха нищо, за да ги спрат.
Ако искате да ме чукате за отмъщение
то вече се случи, ясно ли е? Аз си изкупих вината.
Разплащах се за това десет шибани години.
Моля ви.
Мислиш ли, че лъже?
Не, не мисля.
Може да го оставим.
Не искам тази картина да ми се набие в главата.
Както ти решиш.
Добре, да го оставим, по дяволите.
Този път се отърва,
но още не сме приключили с теб.
Трябва да доизкопаем гроба. Наблюдавай го.
Съгласен ли си? - Да, разбира се.
Дейв.
Почти свършваме, приятел.
Ако има проблеми стреляй.
Разбрах.
Ей.
Ей, човече. - Какво?
Много ми е студено. Мога ли да си взема якето?
Моля те. - Млъквай.
Няма да ви се размине.
Какво каза?
Казах, че няма да ви се размине.
Не... ще ни се размине,
защото прекарах години в планиране на всеки детайл.
И дори полицията да се усъмни в нас, което е възможно,
няма да има доказателства. Нищо.
Никой никога няма да разбере какво се е случило тук.
Съжалявам.
Какво, по дяволите, искаш още да ти кажа?
Сам си го навлече. Запомни това.
Ако ме убиеш в душата ти нещо ще умре.
Никога повече няма да бъдеш същият. - Аз вече не съм същият.
Откакто ти я уби. - Слушай...
Ти си добър човек. И двамата го знаем. Не искай да свършиш като мен.
Аз не съм като теб.
Ако ме убиеш ще станеш същият.
Слушай ме. Ти си добър човек.
За теб е по-добре да не го правиш. Още не е късно.
Още можеш да ме пуснеш.
Защо си мислиш, че ще те пусна? - На никого няма да кажа.
Кълна се в Бог, няма да кажа и дума, защото го заслужавам.
Знам, че е така. Заслужавам си го.
Не искам да умра тук.
Не... Стеф също не искаше.
Не ми пука какво искаш.
Млъквай.
Някакви проблеми ли има?
Не.
И какво следва?
Време е да приключваме, не мислиш ли?
Усещам, че не искаш да се проточва.
Мисля, че той разбра всичко.
Помниш ли какво ми казваше, за да ме убедиш да го направим?
Много пъти го повтаря.
"Това трябва да се направи".
Точно така. "Това трябва да се направи".
Така че да приключим по плана, става ли?
Замръзнал е.
Облечи се.
Върви.
Какво става? - Просто върви.
Гледай напред.
Моля ви.
Къде отиваме? - По-бързо.
Ставай.
Ставай и върви.
Мамка му.
Не, не, не, моля ви, недейте.
Не го правете.
Мамка му. Не можеш ли да ми помогнеш?
Моля ви, моля ви.
Моля ви, недейте.
Моля ви.
Какво ще правите? Не.
Простете ми.
Съжалявам.
Моля ви, не го правете.
Трой Чапман, за изнасилването и убийството на Стефани Бейкър
те осъждаме на смърт чрез удушаване, точно както ти я удуши.
Последните ти думи? - Дейвид...
Тя не би искала да го направиш. - Дейв, готов ли си?
Тя би искала да бъдеш по-добър от мен, Дейвид.
Едно... две.
Три.
Мамка му.
Няма да го направя.
Какво? - Няма да го направя.
Какво, по дяволите, говориш? - Не мога, пич.
Какво изобщо правим, Арън? - Това, което планирахме.
Това, което планираме от три години. - Не трябваше да се съгласявам.
Беше грешка.
Дейв.
Какво, по дяволите, ти става? Дейвид.
Какво, по дяволите, ти става?
Арън, не мога да го направя.
Много жалко, защото нямаме избор. - Имаме.
Какъв? Какво, по дяволите, става в главата ти?
Пич, не знаех, че ще е така. - А как мислеше, че ще бъде?
Мислеше, че ще е лесно ли? - Да.
Да, Арън, така мислех.
Мислех, че ще изпитам наслада да убия този боклук.
Само за това мислех... но не мога.
Ти майтапиш ли се с мен? - Той е прав.
За какво? - Стеф щеше да е против.
Не вярвам. - Разбира се, че щеше.
Майната ти, Дейвид. Това бе твой план.
Договорихме се и аз те следвах.
От момента, в който дойдохме тук ти знаеше, че няма път назад.
Не мога да го направя, Арън. - А какво искаш?
Да го върнем у тях ли? "Извинявай, че те мъчихме, Трой."
"Нека си остане между нас, а?" Ще ни обвинят в опит за убийство.
Ще е дълга присъда, Дейвид. Не знам за теб,
но аз няма да гния в килия, докато той се разхожда на свобода.
Арън, искаш да го убиеш, убий го. - Няма начин.
Ще го направим заедно независимо дали ти харесва или не.
Пич, чуваш ли това?
Мамка му.
Помощ.
Помогнете ми.
Дръж го.
Кой, по дяволите, е това?
Ти нали заключи портата? - Да, заключих я.
Ченгета? - Не, не мисля.
Никой не може да идва тук. Това е частна собственост.
Мамка му. - Видя ли ни?
Идва насам.
Мамка му, добре.
Аз ще се оправя. Просто ме следвай.
Добър ден. - Добър ден.
Как сте? - Добре.
Правя ремонти по имота и видях колата ви.
Кои сте вие? С какво право сте тук?
Аз съм Дейвид, това е Арън, а това е хижата на чичо ми.
Той ни разреши да я ползваме през уикенда.
Чичо ти ли? Как се казва?
Тед Глийсън. - Добрият стар Теди.
Добре. Здравейте, аз съм Брайън. - Здрасти.
Приятно ми е. Аз живея нагоре по пътя.
Теди ме помоли да пооправя малко покрива на хижата,
но не ми каза нищо за вас.
Обикновено ме уведомява. - Наистина ли?
Ние се уговорихме преди няколко месеца.
Може да е забравил. Типично за Тед, нали?
Да, глупав стар копелдак.
Извинете за разпита, момчета.
Малко съм на тръни.
Наскоро имах сблъсък с едни моторджии.
Разораха мястото с моторите, счупиха прозорец на хижата,
не си изгасиха огньовете...
Знаете ги днешните младежи. - Да, така е.
Кретени. - Кретени, да.
Видях колата ви и си помислих: Пак ли са те?
Не, не, всичко е наред. - Да, а вие защо дойдохте?
Малко къмпинг, малко риболов. Тъкмо си търсехме място за палатката.
На риболов? Е, големи сте късметлии.
Тук потокът пресъхва целогодишно.
Мамка му, не знаех. Не съм бил тук от години.
Не, шегувам се, приятел. Надолу по пътя в язовира
хващат хубави риби. Червеноперки с голям жълт корем.
Мога да ви покажа, ако искате?
Може би утре. Днес няма да ходим за риба.
Да, добре. Няма проблем.
Е, забавлявайте се,
а аз ще се захващам за работа.
Всичко добро.
Брайън. - Да?
Ние ще спим в хижата. Може да ти помогнем, ако искаш?
Добре, става. Ще се видим горе.
Защо, по дяволите, му предлагаш помощ?
Колкото по-бързо свърши, толкова по-бързо ще си тръгне.
Помогни ми със стълбата, пич.
Да. - Тежка е, внимавай.
Запознах се Теди преди няколко години.
Той ми бе началник, когато работех в ЖП-то в Съйншайн.
Работата бе доста тежка. Да, чудесно, добре.
И знаеш ли... по онова време доста си пийвах.
Направо от манерката, дори на работа. Не чух влака да идва
и гледам Теди лети към мен,
и ме избута от релсите в последния момент.
Наистина ли?
Сега каквото ме помоли веднага го правя.
И ми каза: "Има един парцел земя тук".
"Купи го и се махни от града или ще умреш, пич".
И аз се махнах и живея тук от няколко години.
Подай ми оная ламарина, пич.
Продадох всичко в града.
Купих земята тук.
Купих няколко коня и... Теди ти е чичо, нали?
Пич, ще мръдна малко настрани.
Свършихте ли вече? - Ще свършим след един час, смята.
Мамка му. След час ще е тъмно.
Би му пълна доза, нали?
Да, мисля, че да.
Би ли или не? - Бих му.
Значи трябва да спи още колко? Два, три часа?
Точно така. - Ей, нещо видяхте там ли?
Няколко кенгура. - Оставете ги, те са навсякъде.
Минават през всички огради. Искате ли да си донеса пушката?
Може да свалим няколко. - Не, не.
Остави ги. Всичко е наред.
Добре.
Сега вече някой ще знае, че сме били тук.
И какво. На Тед не му пука, че сме били тук.
Трябваше да действаме по плана, Дейв. - Момчета, да ударим по едно.
Не, благодаря. - Не, това е за помощта.
Заповядай, приятел. - Благодаря.
Прекрасно, да.
За ваше здраве. - Наздраве.
Благодаря за помощта, момчета.
А какво всъщност работите? - Аз съм софтуерен инженер.
Компютри и глупости. - Да, компютри и глупости.
Аз нищо не разбирам от компютри. Дори с телефона не се оправям.
Вечно пищи нещо, не знам защо.
А ти? - Аз съм водопроводчик.
Наистина ли? Тоалетни и глупости.
Точно така. - Вие си знаете работата, момчета.
Истински профита.
Да, знаем я.
Това е добре, предполагам.
Радвам се за вас.
Добър огън, момчета. Браво.
Искам да ви задам един честен въпрос.
Вие наистина ли сте сериозни къмпингари?
Или сте решили да избягате от жените и децата?
За мен е бягство.
Ха, знаех си. Да.
Разбрах, че не сте сериозни къмпингари,
щом сте дошли с тази кола. Боже.
И аз бях женен. Пет години.
За една англичанка. Ама тя просто не издържа.
Избяга.
Ти женен ли си?
Вече не.
И тя ли избяга?
Всъщност тя умря.
Сериозно ли?
Боже, сигурно е била млада.
От какво умря? От рак или...
Убиха я.
Да, точно така. Чичо ти Теди ми разказа
за племенника си, на когото се е случило.
Боже. Съжалявам, приятел.
Боже, не мога да си го представя.
Но го хванаха, нали?
Да, хванаха го.
Надявам се да са изхвърлили ключа от килията.
Е, май е време да се прибирам, момчета,
и да си направя чай. - Да.
И ние трябва да направим същото.
Ако утре искате да ловите риба
къщата ми е на около километър натам.
Дълъг участък с много коне. Ще го видите.
Става. Благодаря, Брайън. Благодаря за бирите.
Няма проблем. Лека вечер, момчета.
До скоро, приятел.
Кетаминът трябваше вече да е минал. - Знам.
Мамка му.
Може да е навсякъде.
Не, няма как да се е развързал сам. Не може да е отишъл далеч.
Слава Богу.
Арън. Арън, той е тук.
Не мърдай, по дяволите. Мамка му.
Той е тук, той е тук. Мамка му.
Вдигни го.
Мамка му. - Слава Богу.
Вода.
Иска вода. - Не ми пука какво иска.
Кетаминът го няма.
Какво? - Къде е?
Къде е?
Мамицата ти.
Ето какво ще направим.
Веднага щом се събуди го водим до дупката.
Аз ще го довърша сам. - Не, няма.
Какво?
Не мога да ти позволя да го направиш, Арън.
Дейв, слушай ме. Позволил си му да ти влезе в главата.
Всички тези глупости с реване и молби, извинения...
Не го слушай. Той те манипулира.
Събуди се, Арън. Вече не можем да го убием.
Ти се събуди, Дейвид.
Ако не го убием е свършено с нас. Разбираш ли?
Направихме достатъчно, Арън. Трябва да го пуснем.
Ако го пуснем животът ни свършва, разбираш ли, свършва?
А боклука ще се измъкна безнаказано. Дейвид, той изнасили и уби сестра ми,
твоята жена. - Ако го убием, няма да сме по-добри.
А Кели и Кам? И техният живот ли искаш да съсипеш?
Кам да расте без баща? Няма да позволя остатъка
от семейството ми да бъде разрушен. Нито от теб, нито от него.
Аз сам ще го довърша и всичко ще приключи.
А ти ще си държиш устата затворена.
Семейството ми е на първо място, разбра ли?
Мислех, че и аз съм част от семейството.
Ти беше.
При последната си среща със Стеф се скарахме... онази сутрин.
Цял ден съжалявах за това.
Мислех да се й се извиня, когато се прибере от работа.
Дори й купих цветя.
Стеф умря мислейки, че съм й сърдит...
и вече не мога да променя това.
Никога не мога да й кажа, че съжалявам или че я обичам.
Опитах се да приема случилото се.
Опитах се да продължа както всички ми казваха,
но как, по дяволите, можех? Но знаеш ли какво?
Единственото, което ме поддържаше, единствената надежда, която имах бе,
че ако убия това копеле,
тогава може би, може би... тази болка ще спре.
Ако го накарам да страда и го убия,
тогава светът би станал по-добро място.
Но няма, Арън.
Това, което направихме ще ни преследва до края на живота ни
и ако го убием...
няма да мога да живея с това.
Ще трябва да живееш, Дейв.
Иначе той печели. Той ни отне Стеф.
И унищожи живота ти.
Трябва да си по-силен от това.
Стигнахме много далеч и няма път назад.
Здравей, скъпи. Вече съм на път за вкъщи.
Съжалявам за тази сутрин.
Бях стресирана заради работата и съм преуморена.
Мамка му.
Не исках да кажа това, което казах.
Може да поговорим, когато се прибера.
Слушай, ако ме пуснеш няма да кажа нищо на ченгетата.
Кълна се в Бог. Можеш да ми вярваш.
Ще напусна страната, Ще изчезна, каквото искаш.
Имам дете, пич. Знаеш ли го?
Не съм го виждал от почти 15 години.
Майка му не ми позволява.
Не можеше да ме посещава в затвора. Искам да го видя отново.
Ти имаш ли деца?
Имам син.
Ставай.
Тръгвай.
Това, което направих е ужасно.
Знам го...
но аз се промених.
Никога повече няма да нараня никого. Защо иначе щяха да ме пуснат?
Дори и да си се променил какво значение има сега?
Много е късно, Трой. Закъснял си с 12 години.
Ти мислиш, че не съм страдал достатъчно за това, което направих.
Загубих всичко.
Нямам никого. Дори собствената ми майка
не иска да говори с мен.
Трябва да живея с това, което направих.
Но и ти ще трябва.
Да... може би.
Но това трябва да се направи.
А сега тръгвай.
Дейвид.
Ще му позволиш ли да го направи? Дейвид.
Дейвид, моля те. Ти си добър човек, Дейвид.
Не му давай да го направи, моля те.
Ти си добър човек, Дейвид. Не му давай да го направи.
Дейвид, не му давай да го направи.
Моля те.
Дейвид.
Обърни се.
Не.
Обърни се, по дяволите.
Мамка му.
Дейвид.
Арън.
Ела тук.
Какво става? - Копелето избяга.
Как, по дяволите, стана това? - Ще се разделим.
Арън.
Арън, той е тук.
Мамка му.
Мамка му, не може да е отишъл далеч.
Мисля, че ще бяга към пътя.
Мамка му.
Не, не може да е стигнал толкова далеч.
Мамка му, обърни.
Къде, по дяволите, е? Просто карай.
Давай, давай.
Чакай. Къде е къщата на Брайън?
Къде е този задник?
Мамка му.
Ето го там.
Мамка му.
Давай, давай, давай.
Мамка му.
Помогнете ми.
Мамка му, ето го.
По-бързо, Дейв.
Помощ. Моля ви, помогнете ми.
Моля.
Трябва да ми помогнете. - Какво, по дяволите, става?
Двама мъже се опитват да ме убият. - Какво?
Няма време. Трябва да тръгваме. Трябва да тръгнем веднага.
О, не. По дяволите.
Какво, по дяволите, става тук?
Брайън, всичко е наред. Просто се махни оттук.
Искат да ме убият. Това се опитвах да ти кажа.
Млъкни. - Помогни ми, моля те.
Свали пушката, Арън. Никой няма да убива никого.
Арън. Какво, по дяволите, става?
Той уби Стефани.
Какво? - Той уби жена ми.
И моята сестра. Сега ще поправим нещата.
И ти би направил същото, Брайън.
Почакайте, момчета.
С това нещата не се поправят.
Свали пушката и да поговорим.
Няма за какво да говорим. - Прав е, Арън. Свали пушката.
Млъкни, Дейвид.
Влизай в колата, Трой.
Хайде, Трой, влизай в колата.
Можех да те убия там, но не го направих.
Той каза ли ти? - Вярно ли е?
Да.
Казах ти, че не искам да убивам повече.
Не мърдай. - Какво ще направиш?
Ще ме застреляш пред него ли? И после и него ли ще убиеш?
Прав е, Арън. Помисли малко.
Свали пушката, приятел.
Свърши.
Всичко свърши.
Може да се разминем с това.
Кълна се. Ако ме пуснеш, аз ще...
Боже мой.
Значи това е човекът, който уби сестра ти, нали?
Да, след като я изнасили.
Лежа само десет години.
Това заслужаваше. Живот за живот.
Нали, Брайън?
Да, разбирам, но... - Но какво?
Той си получи заслуженото. Съгласен съм.
Виж, съжалявам, че се замеси.
Ние ще се погрижим за тялото,
но това трябва да си остане между нас, ясно?
Нали?
Брайън. - Успокой се, Арън.
Не искам да участвам в това, ясно?
Слушай, ти нямаш нищо общо. Нищо не си видял, нищо не си чул.
Нужно е само да си мълчиш.
Можем ли да ти вярваме?
Ти не си направил нищо.
Ние ти се доверяваме, нали Арън?
На 100%.
Да.
Добре, няма да кажа нищо.
Нали става? Кълна се.
Стискаме ли си ръцете?
Да.
Просто го махнете от шибания ми имот, веднага.
Да, да. Ние ще се погрижим.
Дай ни минута да го разкараме оттук. Ние ще се оправим.
Не се бой, ще оправим това. Не се тревожи.
Донеси чувала. И каквито парцали намериш.
Трябва да изчистим кръвта от стената. Брайън.
Брайън?
Брайън, спри. - Ей, полудя ли?
Какво, по дяволите, правиш?
Брайън.
Брайън, спри.
Брайън.
Мамка му, добре ли си?
Не го пипай. Дръпни се от мен, по дяволите.
Мамка му.
Мамка му, Брайън. Мамка му, трябва да му помогнем.
Арън, трябва да му помогнем. Брайън?
Мамка му. Не, не, не...
Трябва да му помогнем, Арън.
Мамка му.
Брайън.
Арън.
Арън, трябва да му помогнем.
Арън, трябва да направим нещо, по дяволите.
Мамка му.
Превод и субтитри Ivon