ТАНК
СЪВЕТСКИ СЪЮЗ, ФРОНТ ДНЕПЪР, ЕСЕН 1943
ОСЕМ МЕСЕЦА СЛЕД СТАЛИНГРАД ГЕРМАНСКАТА АРМИЯ СЕ ОТТЕГЛЯ
Отстъпвайте!
Тръгвайте! Тръгвайте! Движете се!
-Заемете позиция зад моста. -По-бързо!
Побързайте!
Отстъпвайте!
-Втори взвод, пресечете моста! -Движете се!
Командире, нашите войски отстъпиха.
Лейтенант. Трябва ли и ние да отстъпим?
Лейтенант!
Кеилиг, има ли вражеска радиовръзка?
Ето ги.
Съветски Т-34. Виждам ги!
-600. На прицел! -Готови за стрелба.
Дайте заповед, лейтенант.
Филип!
Филип.
-Стреляйте. -Внимание!
Удар. Разрушен.
Заредено!
-Пехота между! -Куполна картечница, стреляй!
Надясно! Повече танкове.
-В целта. -Стреляй!
Внимание!
Удар.
-Разрушен. -Зареден!
Стреляй с картечницата! Не ги изпускай!
Разрушихме двата отпред и блокирахме пътя.
-Да се махаме оттук! -Стреляй!
Внимание!
Филип, чу ли ме? Можем да ги избегнем.
-Стреляй! -Внимание!
-Зареден. -Продължават да идват.
-Ще взривим моста в полунощ. -След пет минути.
Все още имаме време. Огън!
Внимание!
Трябва да се движим. Сега!
-Имаме четири и половина минути. -Мостът е дълъг 600 метра.
Противотанково оръдие, дванадесет часа!
-Трябва да презаредя. -Огън!
Имам го.
Внимание!
Зареден.
Ние сме сами и нямаме време, Филип.
Дай заповедта.
Дай заповедта, Филип!
Отстъпваме. Хуммел, обратно през моста.
Да, командире.
Тръгвай, тръгвай, тръгвай!
Тръгвай, Хуммел!
Тръгвай! Остават четири минути. Четири минути!
По-бързо, Хуммел.
Няма да успеем!
Вече не ни следват. И спряха да стрелят.
-Трябва да знаят, че ще го взривим. -Ще успеем.
-Илюшини! -Не могат да ни навредят.
-Командире… -Огън!
Влиза. Огънят влиза!
В пламъци съм! В пламъци съм!
Движи се, Хелмут, движи се!
Огън!
Тръгни, Хелмут! Продължавай! Върви!
Движи се, Хелмут!
Удар!
Мисля, че ще успеем, Филип! Ще успеем!
Само сме ние и времето изтича, Филип.
Дай заповедта.
Илюшини!
В пламъци съм! В пламъци съм!
ПЕРВИТИН АМФЕТАМИНИ
Кога ще стигнем?
КЛАСИФИЦИРАНО
24-ТА ТАНКОВА КОРОПС
ЗАПОВЕД ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ОПЕРАЦИЯ ЛАБИРИНТ
ИНДИВИДУАЛНА ЗАПОВЕД: ПОЛКОВНИК ГЕРКЕНС, 3-ТА КОМПАНИЯ…
Непридружен…
ПРИВЕДЕТЕ КОЛ. ФОН ХАРДЕНБУРГ С КЛАСИФИЦИРАНИ ДОКУМЕНТИ В ЩАБА…
Пол?
Дай ми ръка.
Включи го.
Предай го нагоре.
Лейтенант.
Добре дошъл.
-Благодаря, Кристиан. -Мъже!
Лейтенант.
Шефе.
Как е нашият Тигър?
Напукан и наранен.
Но готов за действие.
Добре.
И ти?
Същото. Няколко драскотини и изгаряния. Нищо сериозно.
Нови заповеди?
За съжаление, да.
Полковник Рихтер иска да тръгнем днес.
-А отпуската ни? -Отменена.
Днес?
Днес.
Къде?
Обратно на изток. Отвъд Псел.
-В страната на Иван? -Между двете.
В ничия земя.
Заповедта е да открием местоположението
на полковник фон Харденбург и да го върнем.
Фон Харденбург? Мислех, че е мъртъв.
И аз мислех така.
Но много вероятно мислят, че и ние сме.
-Коя част ще ни придружава? -Никоя.
Заповедта е строго секретна.
Вероятно е в един от нашите бункери източно от Нови Йар.
Мръсници.
-Защо ние? -Заповеди са заповеди.
Ако трябваше да знаем, щяха да ни кажат.
Но един танк "Тигър"...
Трябва да вярват ако някой може, можем и ние.
Подгответе танка.
Да вървим, мъже.
Да вървим.
Вълк до Лисича дупка, отправяме се към лабиринта за 48 часа.
Вълк край.
Хелмут.
Дай ми огънче!
Най-добрият танк, строен някога, а шофьорът
не може да си подаде главата или да види нещо.
И вие, задници, получавате слънце по лицата си.
Строителите знаеха какви грозни копелета сте вие, шофьорите!
Фон Харденбург?
Но той остана в Сталинград с Шестата, след като ни изтеглиха.
Чудо е, че оцеля в битката.
Чух, че си е отрязал ръката.
И аз чух това.
Беше погребан под развалините на тракторния завод.
Ръката му беше заклещена.
След пет дни,
той трябваше да си я отреже с нож.
За да оцелее.
Казах ти.
Хелмут, все още имам запалката ти.
Но сега е моя.
Ако е оцелял, трябва да е руски шпионин.
Затова искат да го върнат.
Очевидно се измъкна от развалините
и млада дама му съжали и го скри.
По-късно се върна при нас предрешен като фермер.
И изпратиха неговия задник обратно на фронта само с една ръка?
Почти ми е жал за него.
Сега изпращат нашите задници след него, за да го върнат.
Звучи още повече като руски шпионин.
Полеви офицери, всички с една ръка.
Какво го прави толкова важен? \"Фон" в името му?
Мисията казва, че е работил по таен план за оттегляне.
Съдържа всичките ни позиции, радио кодове и доставки на оръжие.
Ако попадне в руски ръце, вратите към Райха ще бъдат широко отворени.
Нашата мисия има кодовото име Операция Лабиринт.
Не опитаха ли да се свържат с него по радио?
Не е отговарял откакто взривихме моста.
В Сталинград…
Това бяха неговите заповеди, нали?
Той беше командващият офицер, да.
Какво имаш там, хлапе?
Няма да търпя никакви едноръки номера в моя танк!
Не правех нищо.
Ясно го видях.
Пет километра до фронта. Следете за следи след това.
-Уелър, какво е това? -Вероятно да обърка руснаците.
Изглежда планът е да се оттеглим по-нататък.
Мислех, че Адолф австриецът не вярва в отстъпление.
Един от вашите, Уелър.
-Не е от моите. -Ти на твоята тиролска свинеферма.
Първо, не е свинеферма. Винарна е.
И е Вахау.
Най-красивото място на света.
-Вахау! -Кеилиг, нещо по радиото?
Всичко, което получавам, е статично.
Може би това е по-добре. Тогава Иван не може да слуша.
Хъммел, ще напуснем пътя след 50 метра.
45 градуса наляво, далеч от откритото поле.
-Искам да сме в укритието до здрач. -Да, сър!
Изпийте и угасете огъня. Вие и аз ще пазим първа смяна, Мишел.
Има ли партизани наоколо?
Никога не знаеш.
По-добре да държим очите и ушите си отворени.
Бодана винаги казваше…
тези гори са пълни с призраци.
Коя е Бодана?
Момиче от селото, което срещна в Толоконное.
Тя ни продаваше мляко и яйца.
-И ръкоплясканията, нали, пръскачка? -Хелмут!
-Не съм спал с нея. -Но би искал.
Слушай чичо Хелмут, пръскачка.
Един момент забавление, цял живот съжаление.
И тя каза, че тези гори са пълни с призраци?
Да, че душите на мъртвите бродят из тези гори.
Украинците вярват в това.
Така че много хора у дома в Силезия го правят.
Силезия е просто една голяма свинеферма.
Защо не изгоряхме, лейтенант?
На моста.
Стигнахме само защото държах крака си на газта до края.
Въпреки че беше на огън. Всички ми дължите нов чифт ботуши.
Познаваш добре фон Харденбург, нали, лейтенант?
Заедно бяхме в военната академия.
Бяхте приятели?
Да, но това беше отдавна.
Вярно ли е, че той е кръстник на сина ти?
Достатъчно за сега. Отиди да спиш.
Светулка.
Не позволявай на Хуммел да те разстрои.
Той има зъб на мен.
Загуби сина си.
Беше само на 15.
Защити кулата на Флак Хумболтщайн по време на въздушна атака.
Беше пряк удар.
Хъмъл трябваше да зарови празен ковчег.
Може би това е неговият начин да ти покаже, че си важна за него.
Почини си.
Ще поема смяната.
Филип.
Какво чуваш?
Кажи го. Какво чуваш?
Това е латински.
Слушай това.
\"Агне Божие, смили се над нас."
\"Агне Божие, което отнема греховете…"
\"Агне Божие, дай ни вечен покой."
Това е меса.
-Винаги звучи и по радиото вкъщи. -Тук са православни.
Защо биха слушали латинска меса?
Противотанкови прегради. Дръж се вдясно.
Иван вероятно иска да ни разтърси.
Изключи тази глупост.
Кой е построил това?
Ние. Или по-скоро това, което остана от армията на Жуков, след като ги пленихме.
Тези, които бяха твърде слаби, са погребани под това.
Хуммел, има пролука в бариерата. Ще минем през нея. Ляв стик.
Танк стоп!
- Какво е това? - Мини!
- Двигател изключен. - По дяволите.
Какво правим сега?
Мишел, Кеилиг, надолу.
Трябва да претърсим земята.
Внимателно. Скочете върху собствените ни релси.
Обстойно!
По дяволите. Мишел!
Ела тук.
Твърде близо е до веригата. Ще трябва да го изкопаем.
Ще ми помогнеш. Кеилиг!
Провери земята до нашите релси, в случай че трябва да се оттеглим.
- Да, сър! - Лейтенант.
Девет часа. 3000 метра. Прах на хоризонта.
- Може да е засада. - Наблюдавай го, Кристиан.
Помогни ми.
Там.
Изчисти земята под мината за да можем да я вдигнем.
Ще се опитам да развия детонатора. Продължавай.
Внимавай.
По дяволите, нищо не виждам.
Трябва да я вдигнем.
Внимателно.
-Лейтенант! -Какво?
Нещо се движи. Държа го.
Чувства се като ръчна граната.
Вярно е.
Мръсници. Извадили са предпазителите. Двойна засада.
Ако мръднеш ръцете си, гранатата ще
се мръдне и ще активира детонатора
и двамата ще се взривим с мината.
Трябва да запазиш спокойствие, Мишел.
Мишел!
Мишел.
Ето.
Дишай.
Добре.
Да, сър.
-Уелър, какъв е статусът? -Превозните средства изглежда се отдалечават.
Готови за отстъпление!
Какво става?
Първо ще ги преместя на безопасно място, после ще се върна за теб.
Разбрано?
Разбрано.
Неизвестни превозни средства на пет километра.
Отдалечават се.
-Хъммел! -Къде е Мишел?
Бавно върни Тигъра по старите ни следи.
-Къде е Мишел? -Тигърът е наш приоритет.
Започни да се движиш!
Направо.
Исусе Христе! Малкото гадно копеле.
Направо, казах!
Спри!
Въже.
-Страхотен си, Мишел! Наистина страхотен. -Исусе Христе.
Ще те измъкна…
вкъщи безопасно.
Внимавай!
Сега ме слушай внимателно, Мишел. Погледни ме.
Ще плъзнеш бавно ръката си навън, малко по малко.
Така че тежестта на мината натиска детонатора на гранатата.
Тръгвай.
Бавно.
Продължавай да се движиш, бавно.
По-бавно.
Много добре, Мишел. Много добре.
Продължавай.
Бавно.
Продължавай.
Внимателно.
Продължавай. Добре.
Внимавай.
Ставай.
Хайде.
Всички на земята.
Зад танка!
Тази е твоя.
-Имаш нерви от стомана. -Качвай се.
Отлично свършена работа.
Няма да те прегръщам, хлапе.
Но ще ти позволя да закачиш тази снимка на приятелката ти в моя танк.
Хъммел, рязък ляв завой!
Спри!
Танк в дванадесет часа. Назад. Започни да се движиш!
Рязък ляв завой. По-бързо!
Димни гранати.
Направо!
Хъммел, имаме нужда от повече разстояние.
Извън гората. Давай газ!
И спри!
Това беше тежък танк. SU-100, предполагам.
Унищожител на танкове. Един изстрел и сме свършени.
Лейтенант.
Идват още.
Поне три танка. Ще ги избегнем.
Можем да останем тук и да ги атакуваме един по един.
Твърде много са. Не можем да рискуваме мисията!
Заклещени сме между тях и реката. Атаката е единственият ни шанс.
Заловили са ни.
Реката!
Имаме шанс.
Заден ход. После на изток, три часа.
Спри.
Изключи двигателя.
Филип, какво правиш?
Всички навън.
Какво, по дяволите?
Движи се!
Подготви танка за гмуркане.
-Какво? -Тигърът е построен за гмуркане.
-Само сме го правили на тренировка. -Движи се!
Никога в бой!
Изглежда подходящ момент.
Понесли сме няколко тежки удара. Може да потънем като камък.
Поправи го и ти вярвам. Движи се.
Движи се! Хайде, хайде, хайде!
Перфектно.
Всички вътре.
Хъмъл, стартирай двигателя.
ВОДНО ЗАДВИЖВАНЕ
Движи се! Да се махаме оттук.
ЗАТВАРЯНЕ
Потапяне.
Хъмъл, спри.
Звучи наистина силно.
-Не можем ли да изключим двигателя? -Не.
-Ако не рестартира, ще се удавиш тук.
Но те виждат изгорелите газове. Изключи двигателя!
Какво? Ако не рестартира, сме загубени.
Изключи.
Каква е ситуацията?
Засега държим здраво.
И тук също.
Няма вода за докладване.
Колко дълго можем да останем под вода?
Звуци на двигателя.
Приближават се.
Да гориш в резервоар е едно.
Но да се удавиш…
Уелър беше прав. Трябваше да се изправим срещу тях на полето.
-Ние сме лесни мишени! -Тихо.
Ще останем потопени за да сме в безопасност.
Колко дълго искаш да чакаш?
Докато не съм сигурен, че не влизаме в капан, след като излезем.
Кеилиг, колко е часът?
Почти 12, но спря, след като минахме моста.
Бодана ми каза, че има русалка в езерата.
Той те дърпа надолу в дълбокото, когато плуваш.
Какъв весел човек, твоят "Спацъл"
. -Хм? -Млъкни!
Сега.
Филип!
-Лейтенант! -По дяволите, тече ни!
Трябва да изплуваме, независимо дали са там или не.
Добре. Ще пресечем реката и ще изплуваме от другата страна.
-Да пресечем реката? -Може да са наблизо.
По-безопасно е. И ако не търсим мост, ще спестим гориво.
Хелмут! Стартирай двигателя!
По дяволите.
Още веднъж! Още веднъж!
Продължавай! Продължавай, Хуммел!
Хайде, Хелмут! Отново!
Да!
Хелмут, започни да се движиш!
Ако заседнем тук, няма да можем дори да отворим люковете си.
-Не мога да плувам. -И аз не мога.
Няма да ни се наложи, ще умрем в желязна ковчег.
Спри, изключи двигателя.
Нищо не се вижда. Всички навън.
Да подготвим отново нашия малък Тигър.
Имаме гориво само за 20 километра.
-Да. -Да.
Мръсници.
Какво?
Иван ми дължи нов.
Беше близо.
Хайде. Имаме мисия за изпълнение.
По-добре вземи бонбоните си за танка.
Ще бъде дълга нощ.
И искам да останеш буден.
Предпочитам да имам ясна глава.
Спри.
Изключи двигателя.
Какво става?
Те са наши.
Стартирай двигателя. Продължавай да се движиш.
Двигателят е изключен. Слез.
Премести го! Надолу!
Хайл Хитлер.
Танкови момчета.
Продължавай! По-бързо.
По-бързо!
По-бързо, войници.
И конете също!
Лейтенант Геркенс, Тежкотанков батальон 503.
Искам гориво.
Подполковник Крьоб.
Какво се случи? Сбъркахте ли пътя?
Специална мисия.
Вие, танковите момчета, винаги сте специални!
Казаха ми, че нямаме повече войски тук.
Това е нашата специална мисия.
Да изчистим всички села, които са помагали на партизаните.
Движете се! Движете се!
Изпращате ги в трудови лагери?
Времето за трудови лагери отдавна мина.
Заключваме вратата.
Когато я подпалим, животните ги ритат до смърт.
Спестява муниции.
Нашият малък принос към великата кауза.
Гладът на Райха за смърт е толкова голям,
че не може да произведе достатъчно муниции.
Изглежда, че почти приключихме тук.
Сгънете го, мъже.
Помните ли пламъците?
Така че, работата ми тук е свършена.
О, и за вашето гориво…
Движете се!
Да се махаме оттук веднага. Ще спим в Тигъра тази нощ.
Движете се!
Филип.
Да вървят по дяволите.
Мишел, дай ми нещо по-силно!
Повече.
Нектар на боговете.
Мислех, че си винопроизводител.
Дори един прост латински учител като мен знае, че е пълна гадост.
'37 Барон фон Клаусен.
Изумруден Grüner Veltliner.
Най-доброто вино, което някога съм правил.
Нежно плодово с внимателно балансирана киселинност и…
деликатни нотки на кайсия.
Нарекохме го "Нектар на боговете"
.
Маршал Гьоринг го хареса толкова много, че купи половината от реколтата. И сега от него остава само…
спомен.
И нямам друг избор, освен да пия тази пикня.
Пикня или не,
То прави това, за което е създадено.
Лейтенант?
Как един австрийски селянин научава да прави вино, достойно за Райхсмаршала?
В Вахау.
Винарството е в кръвта ни.
Баща ми ме научи, а неговият баща го научи.
Ако ти направи виното, кой е този барон фон Клаузен?
Бях негов винар.
Е, тогава виното е твое.
Неговата земя, неговите грозде.
Неговата слънце, неговият вятър, неговият дъжд?
За един стар латински учител, ти сигурно звучиш като Червен отново, Кеилиг.
Ако древните римляни ни предадоха едно нещо, ако
направиха един голям принос към човешкото знание, това е войната.
Те я водиха вечно.
За да подчинят собствения си народ, не врага.
Продължавай да се бориш, да водиш война, никога не е мир.
Така че латинският учител, винарят, машинистът и момчето от фермата се включват.
Няма избор. "Да, сър. Не, сър." Заповедите трябва да се следват.
Забрави кой си бил и какво си обичал някога.
Следваме заповеди, за да защитим хората, които обичаме.
Заповедите са единственото, което имаме.
Без тях всичко се разпада. Армията, обществото, всичко.
Няма място за политика в моя танк!
Освен това, грешиш.
Древните римляни нямаха машинисти.
Дори аз знам това.
И ти не знаеш много.
Хей. Млъкни!
На машинистите!
Спасителите на обществото!
Уелър. Лайтър.
Не знам какво имаш предвид.
Желая да забравя.
Да забравя кои бяхме.
Никога няма да е както преди.
Как може да бъде?
След всичко това.
Кои бяхме?
Все още сме същите.
Следвахме заповеди. И направихме каквото се изискваше от нас.
Това е всичко.
Когато всичко това свърши, тогава…
посети ме в Австрия и ще ти покажа лозето си.
И ще изпием бутилка заедно.
Ще го направим.
Стой!
Какво има?
Не ми харесва това.
Да се държим на разстояние.
Бункерът е точно зад него и не можем да си позволим отклонение.
Готов за бой.
Обхват?
1,000.
Хелмут, минавай мелницата отляво, но бавно.
-В целта. -Започни движение.
Трябва да е било за тренировка.
Влизаме в обсег.
Кеилиг, картечница!
Стреляй на воля.
Проклетото слънце! Дръжте очите си отворени!
Спрете! Стрелба в един часа!
Хъммел, отстъпи сега! Движи се, движи се!
Велер, отвърни на огъня.
Беше близо!
-Хъммел, продължавай да се движиш. -Да, сър!
Кеилиг, стреляй с картечницата!
Извън линията на огъня! Наляво!
По-бързо, Хъммел!
Спрете!
Велер, до вятърната мелница.
Където е паднала. 900.
Идентифицирано.
-На прицел. -Разблокирано!
Стреляй!
Нищо не се вижда. Ударът е съмнителен.
Какво?
СУ-100.
-Същото ли е? -Какво…
Това не може да е. Какво, по дяволите?
-Трябва да ни е последвало. -Това е невъзможно!
Избягвай го, Хъмъл. Кайлиг, покривай го.
Започни да се движиш! Огън!
-Огън! -Ахтунг!
Отскочи. Бронята е твърде силна.
Зареден!
Повече разстояние. Трябва да ги атакуваме отстрани.
-По дяволите! -Това беше изпускателната тръба!
-По дяволите! -Назад, на пълна скорост, Хъмъл.
Заслепяващи гранати.
Къде си?
-Пробито напълно! -Добре ли си?
-Да. -Обръща се.
По дяволите!
Филип, твърде силни са!
Да, но е само голямо оръдие на вериги. По-бързи сме, по-маневрени.
Трябва да обърнат целия танк, за да стрелят.
Хъмъл, движи се бавно напред.
Ляв стик. Искам да му предложим фланга си.
-Какво с фланга ни? -Довери ми се.
Движи се!
Оръдие на три часа.
Ще бъдем точно в тяхната цел.
Запази нервите си!
Лейтенант!
Запази нервите си.
Руснаците ще ни хванат скоро.
MG! Отвлечи вниманието им.
Спри!
Хайде, Филип!
-В целта! -Стой.
Имам го.
Стой.
Спри MG.
-Стреляй. -Achtung!
Улучен. Разрушен.
Проблемът с тези танкове е, че
не виждат какво е точно пред тях.
Трябваше да ги атакуваме в гората!
Този проклет танк почти ни унищожи!
Keilig?
-Keilig, добре ли си? -Keilig!
-Keilig… -Keilig, ти, мръсник!
-Лейтенант! -Улучен ли си, Keilig?
Шрапнел.
Белите ми дробове.
По дяволите!
Вземи ме на слънце.
Постави го на покрива.
Вземи краката му.
Внимателно.
Всичко е наред, Keilig. Добре си.
Ти и Харденбург... лично е, нали?
Не говори.
Пиши...
Пиши на Луизе и момичетата.
Ще го направя. Обещавам.
Исках да преподавам отново.
През '39 имах...
горен клас.
Едно от най-прекрасните лета.
След това...
имаше само война.
Аз...
Кеилиг.
Да проверим Тигъра.
Можем да го поправим, но...
Лейтенант!
Какво?
По дяволите.
Тялото не гори толкова бързо.
Достатъчно.
Връщаме се в базата и им казваме, че не сме намерили фон Харденбург.
Тук нещо не е наред.
Остават само още 20 километра.
Изпускателната ни тръба е разбита.
Можем да я поправим, с части от СУ.
Имаме гориво само за 30 километра.
-Това няма да ни върне назад! -В бункера ще има провизии.
Надявам се, че фон Харденбург си струва всичко това.
Но ако е шпионин, сам ще му пръсна главата.
На работа.
Движи се.
Помниш ли пламъците, нали?
Лейтенант?
Кайл…
Мишел, провери радиото.
Лейтенант.
Изключи го.
Изключи го!
Колко още?
Колко дълго искаш да продължаваме?
Докато го намерим и го върнем у дома.
У дома?
Това не е дом.
Това са просто нашите проклети линии.
Докато се оттеглим на следващите линии.
И след това на следващите и следващите!
Защо фон Харденбург е толкова важен?
Страхуват ли се, че ще дезертира?
Може би Килиг е прав.
Че вече го е направил и ние сме…
влиза в капан.
Или е важен само за теб?
Кеилиг беше прав.
Той каза, че е лично между теб и фон Харденбург.
Защо ни въвличаш?
-Защо? -Това са заповеди.
Ако руснаците го намерят, ще имат нашите позиции, честоти, тактики…
Тогава портите на Райха ще бъдат широко отворени. Знам, Филип!
Но и ние сме широко отворени за атака!
Врагът знае, че сме тук.
Филип! Не го ли разбираш?
Моля те, събуди се!
Мисля, че си поел ненужни рискове.
И си компрометиран.
Гласувам да те освободим от командването докато се върнем.
Добре.
Всички решавайте.
Сега.
Мишел?
Аз съм с лейтенанта.
Хелмут?
Ти си шофьорът.
Това е вашият танк.
Ти си с нас от времето на Барбароса.
Искам да кажа… Кеилиг е мъртъв.
Точно така.
И… на моста и при гмуркането,
рискува.
Съжалявам.
Уелер…
Аз съм с Командира.
Няма да говорим повече за това.
Според картата има стар път към гората, където е бункерът.
Изглежда 45 градуса наляво, Хъмъл.
Филип .
Танк стоп!
Какво?
Следи. Всички слезте.
Мишел!
Оръжията готови.
Следи от ботуши.
Немски.
Заредете.
Мишел, спри!
Капан.
Също немски.
Бункерите трябва да са много близо.
Готови за стрелба.
-Какво, по дяволите? -Парашутисти.
Те вероятно ни изпратиха защото не успяха сами.
Да вървим.
Влизайте, влизайте!
Лейтенант.
Търсим полковник фон Харденбург.
Разбира се.
Той е в командния бункер и ви очаква.
Ще ви заведа при него.
Но ако искате да останете…
Сигурен съм… че можем да ви забавляваме достатъчно.
Мария, донесете на тези господа вино и нещо за хапване.
Изглеждате като че ли сте пътували дълго.
За живота!
Сега ме заведете при полковник фон Харденбург.
С удоволствие, лейтенант.
Е, тогава…
следвайте ме.
Но само вие.
Елате.
Не се страхувайте.
Лейтенант.
Нова заповед по радио съобщение. Покрийте отстъплението на последните сили
на моста на Днепър преди да бъде взривен.
Доста лабиринт.
Бъди смел.
Пол.
Така че историите са верни.
Германия загуби много в Сталинград.
Какво е една малка ръка в сравнение?
Присъедини се към мен до огъня.
Вашият младши лейтенант ми каза, че очаквате някого.
Не. Не очаквах някого.
Очаквах те.
Тогава си сигурен, че съм тук, за да те върна.
Разбира се.
Трябваше да направиш това пътуване.
Бях най-добрият ти приятел.
Помниш ли лятото в военната академия в Хановер?
Тази топла августовска вечер когато ти представих Марион?
Плувахме на следващия ден.
До малкия остров в гората в средата на езерото.
Беше магическо лято.
Най-доброто лято някога.
След това имаше само война.
Трябва да тръгваме.
Предполагам, че си дошъл с твоя Тигър.
-Да. -Тесно е вътре.
Странно, че те изпратиха с него да ни вземеш всички, не мислиш ли?
Сигурен съм, че имат своите причини.
А ако откажа?
Искам да избегна това.
Но ако се стигне дотам…
тогава изпратиха точния човек, нали?
Командите са команди, все пак.
Хайде, Филип. Яж с мен.
Една "последна вечеря", така да се каже.
Нямаме време за това.
-Трябва да тръгваме. -Няма време за стар приятел?
Аз съм кръстник на сина ти. Ти имаш мен да благодариш за щастието си.
Седни.
Когато си погребан под развалини в продължение на пет дни
и бавно умираш от жажда,
имаш много време за мислене.
Виждаш много неща.
В сенките.
Чух за спасението ти.
Забележително.
Какво направихме в Сталинград, Филип?
Нямам време за игрите ти.
Какво направихме в Сталинград?
Пол, това са заповеди. Те идват директно от дивизията.
Сър, другите командири са нервни.
Някои казват, че врагът ги е открил. Искат да знаят какво да правят.
Докладите сочат, че има жени и деца подслонени вътре.
Но също така е пълно с руски сили, които контролират фабриката,
и с това тази част от града.
Нашето нападение ще се провали, ако не действаме сега.
-Чуваш ли нещо? -Не.
Пол…
това са заповеди, не е нашето решение.
Така ли?
Другите командири чакат.
Пол!
Заемете позиции, мъже! Готови за атака!
Предайте заповедта.
Всички други танкове, стреляйте на воля.
Всички танкове, стреляйте на воля!
Стреляйте!
Това не беше наше решение.
Нямахме избор. Имахме заповеди.
Да, може би.
Но ние носехме отговорността.
Полунощ е.
Трябва да се върнете отвъд Днепър.
Тук съм заради теб. Всички сме тук заради теб.
Не го ли виждаш?
Тук съм заради операция "Лабиринт".
Операция "Лабиринт"?
-Това си ти! - Филип!
Трябва да те изведа.
Тук съм, защото…
-Полковник Рихтер ме изпрати тук. -Кой може да е той?
Полковник Рихтер? Наистина ли съществува?
Да. Знаците бяха там през цялото време.
Кеилиг, колко е часът?
Почти 12, но спря след моста.
-Тялото не изгаря толкова бързо. -Тук нещо не е наред.
Помниш ли пламъците?
Защо не изгоряхме на моста?
Събуди се!
Но Кребс…
-Той… -Може би беше само част от теб.
Като всички нас.
Филип!
Полунощ е.
Трябва да се върнеш на другия бряг на Днепър!
Филип! Дай заповедта!
Защо забави заповедта за отстъпление?
Това е толкова нетипично за теб да поставиш екипажа и себе си в опасност.
-Да. -Лейтенант?
Да, беше там през цялото време.
Телеграмата, която те информира, че
Марион и синът ти Фриц са загинали в Хамбург.
Когато въздушната атака започна на 24 юли, те
потърсиха убежище в църквата "Свети Николай".
Но когато бомбите паднаха, те загинаха в огнения вихър.
Огън!
Бях в тази война, за да ги защитя.
Жънем това, което посеем.
Ти ме доведе тук.
Къде е тук?
Какво става?
Пол, какво става тук?
Какво става тук?
Стигнахме края на твоето пътуване.
Моето свърши тогава.
Тази фабрика за трактори, никога не я напуснах.
Хайде, стар приятелю.
Време е.
Трябва да стигна до моите хора, Пол.
Те няма да оцелеят без мен.
-Тръгвай, тръгвай, тръгвай! -В пламъци съм!
Движи се!
Хелмут, тръгвай!
В пламъци съм!
Тръгвай, тръгвай!
Къде съм, Пол?
Къде съм?