- Движи се! - Давай, давай!
Направих ме го, нали?
Какво по-дяволите правиш?
- СУПЕРГЪРЛ! - Това е СУПЕРГЪРЛ!
Оръжие!
СУПЕРГЪРЛ, СУПЕРГЪРЛ!
Уау. Ако можеше да имаш някаква супер сила, каква ли би могла да бъде тя?
Способностa да си духам сам.
Това е твърде зрително.
- Но, не ти ли изглежда малко... - Гейско?
- Не, не изцяло. Помисли си. - Да, наистина? Изглеждами по този начин.
О пич. Скивай я.
Уау.
Какво си имаме тук? На външен вид е малко скована,
но вътешно е готова за игрички.
- Отиди да я поканиш. - Не, не съм готов все още. Не мога.
О Мат, убиваш ме.
Твоята последна луда приятелка те заряза преди шест месеца..
Ти си егоист.
Това е, защото си бездушен и плитък.
Аз съм благословен.
Отиди там. Говори с нея. Направи го.
- Мат, кажи "здрасти". Дай ми чантата си. Давай. - Добре, ок.
Да.
С все сили. Бъди силен. Дишай.
Окото на тигъра.
Здравей.
Извини ме. Знам, че не ме познаваш, но ми приличате на много интересен човек,
така че, с риск тотално да се изложа,
помислих си, че може би някой път мога да ви черпя чаша...
Не!
Не е задължително да е чаша кафе. Може да бъде каквото си поискаш. Какво си искаш.
Сок? Хей!
Хей!
Някой да спре този човек!
Точно така. По-добре тичай задник такъв!
Продължавай да тичаш! Не искаше нищо от това. По-добре тичай.
Да!
- Как ме нарече? - О, по-дяволите
Как ме нарече?
Идиот.
Хайде, излез от там.
Давай! Знам че си вътре. Излизай!
Уау!
Какво ще кажеш?
Какво ще кажеш за чаша кафе? Или може да бъде нещо повече от питие.
- Като вечеря? - Да, Това ще бъде страхотно.
- Мат Саундърс. - Джени Джонсън.
Джени Джонсън. Прекрасно име. Имаш цялата тази алитерация с името си.
Израснах се дин тип на име Френсис Фреди Фрийдман.
Малко си падаше клиптоман, и не би го канила на гости ако имаше пари на видно място.
Да, ясно.
Така... може ли да взема телефона ти?
О, съжелявам. Не го давам. Лична застраховка. Ще взема твоя.
- Ок. Всъщност, не мисля че имам химикал. - Аз имам.
Благодаря. Това не е ли нещо с което жените разкарват загубеняците?
Да, жените правят така.
Но, аз не разкарвам така загубеняците.
Хей, Саундърс, хвани това.
- О, имаш бавни рефлекси. - Знаеш ли, ти си опасна на работното място.
Имаш ли плановете на банята за проекта на Бийджинг?
- Ще погледна тези. - Приключих ги миналата нощ.
- Здрасти Хана. - Здрасти Вон.
- Изглежда добре. - Благодаря.
Какво ще кажеш... добре,нали?
Малко е тънка, но ще говоря с структурния инжинер...
- Как е приятелят ти? Казваше се Рик, нали? - Стив, добре е.
Току що се върна от Милано. Виж това.
- Милано? - Да, той е новият представител на компанията.
Уау. Той е гол. Знаеше ли това?
Мислех си, че това е повече твоят стил. Какво мислиш?
Два месеца във фитнеса, личен треньор и правилните стероиди, и може да стана дори по-добър.
- Заповядай. - Благодаря.
- Какво правиш?! - А?
Здрасти Карла. Нищо. Тъкмо преподреждахме някои важни материали, и се опитваме да гледаме напред.
- Гледаше й задника. - Така ли?
- Не, не го гледах. - Напротив.
Хана, както знаеш, не толерираме такова поведение.
Всъщност съм чел правилника два пъти. Схванах го.
Трябва да бъдеш запознат стази част.
Искаш ли да подадеш молба за оплакване?
Ами... не мисля така Карла.
Защото като твой надзиратор, аз официално ти давам тази възможност сега.
И ти благодаря за това, но мисля да го оставя настрани това.
Това е изцяло твое решение.
- Знаеш ли къде се попълват документите за оплакване? - Разбира се.
Късметлия сте, г-н Втренчен поглед.
- Ало? - Мат? Здравей, Джени Джонсън е.
- Здравей Джени. Не бях сигурен дали чувам теб. - Още ли важи поканата за вечеря?
- Вчеря? Абсолютно. Звучи страхотно. - Това момиче ли е? Истинско, живо момиче?
Има един нов страхотен индиянски ресторант на Мадисън. Осем става ли?
Индиянски? С удоволствие. Ще се видим утре вечер
Ок, супер, страхотно.
Саундърс! Имаш среща?
Имам, да. И тя е много гореща.
Така че, работата ми в университета ми допада перфектно
Водех уроци по исторя в университета. Това е единственото нещо, в което съм добра.
Поне мога да изкарвам пари с това нещо.
- Прозвуча така, сякаш говоря за секс. - Не, не прозвуча така.
Повярвай ми, нямах предвид секс.
- Имам предвид, добра съм в секса. - Сигурен съм, че си.
- Сега прозвуча сякаш се хваля. - Не, не.
Мисля, че съм добра в секса. Не знам, ти реши.
Аз?
Но не тази нощ. Това е първата ни среща.
Да.
Та, с какво се занимаваш?
Аз съм мениджър по проектите в дизайнерска фирма.
Проектираме и строим частни сгради, като библиотеки, хотели и други такива.
Да, точно сега ние...
- Извинявай. Да не те безпокоя? - Какво?
Не, не, ъм...
Опитах се да чуя нещо.
Не чувам нищо.
Извини ме. Съжелявам. Трябва да отида до банята
Разбира се.
- Йо, как я караш? - Тя е бъбрива.
- Единственият въпрос е, дали ще спиш с нея? - Това е единственият въпрос?
Да. Не говоря за срещата ти тази вечер. Говоря за живота като обща представа.
- Това е единственият въпрос. - Какво става там?
Някакъв голям пожар на 73та и Бродуей. Всичко е в пламъци.
- Някой наранен ли е? - Не знам, вероятно.
Блокира ми пътя за фитнеса.
Мислено съм с теб в този кризисен момент.
Уау! О човече!
- Какво става? - Това е Супергърл! Прави си нейните неща.
Сериозен ли си? Ти щастлив кучи син. Никога не съм я виждал лично.
Как изглежда тя?
Тя изглежда...
- Как? - Размазана е. Но все още е готина.
Така ли? Какво прави?
Тя се върти, като онези неща които се въртят.
Невероятно. Да не повярваш .
Да, яко е.
О!
Да. Това беше, шоуто свърши. Тя угаси огъня. Фантастично.
Супергърл, Супергърл!
Ок.
Замина си. Полетя към залеза. Учудващо.
Невероятно. Защо си мислиш, че я наричат Супергърл?
Не знам, може би от "великолепна" или "силна"? Не съм много сигурен.
Какво мислиш за "за доброто целуване"?
Не мога да повярвам, че изпуснах това. Ям индийска храна.
О, почакай. "Божествената жена".
- Какво ще кажеш за "точката Г"? - Трябва да затварям. Чао.
Уау!
Много голяма опашка. Извинявай. Наистина много голяма.
- Имаш нещо малко на брадичката си. - Какво? О.
- Мразя когато това стане. - Когато стане какво?
Странни петна.
- Трябва да отида до банята. - Ъм... не беше ли сега в банята?
Бележки ли си водиш? Малко е странно
- Звучи ми малко като луда. - Значи, казваш че е перфектна за мен?
Лудите жени те превличат.
Сякаш излъчваш някакъв аромат.
Трябва да я провериш.
Какво мислиш? Да задържим ли тези стени тухлени или да ги направим циментирани?
- Да не откачи контакта? - Не знам.
- Нека се оправя сам. - Добре.
- Не прави това. - Да не правя какво? За какво говориш?
Имаш предвид това?
Хей!
Сексуалния тормоз е и за двата пола, не си мисли че щом съм мъж можеш да ме опипваш.
Хей! Какво по-дяволите става?
- О, не, извинявай... - Стив.
Компютърът й се изключи. Слагах кабела обратно.
- Просто се шегувах, не се тревожа - О, не го възприех.
- Липсваше ми. - И ти на мен.
- Не тук! - Извинявай.
Виждаш ли Саундърс? Трябва да бъдеш с някой, който те оценява, както Стив.
Да. Търся г-н Правилния. Не съм го открил още. Не се предавам.
- Стив Балард. Приятно ми е. - Това е Мат. Ти си го срещал вече около 5 пъти.
- О да, вярно. Извинявай. - Няма нищо. Аз съм много забравим.
Когато израствах, всяка сутрин ходихме да закусваме и майка ми, ми казваше, че
щяла да извикла ченгета заради мен.
- Това е шега, нали? Да. - Да.
- И то добра. Пак ме хвана. - Хей скъпа, трябва да ходим да обядваме.
Хей, Саундърс, тази жена е проблем. Не й звъни.
- Ок, свършихме. - Какво стана? Току що започнахме.
Това е. Не. Имам болки.
Пич, трябва определено да й се обадиш отново.
- Мислиш ли, че трябва да го направя? - О да.
Защото тя е добра за среща.
А ти не си излизал от шест месеца.
О, да. Плюс това, какво те притеснява?
Не знам. Изглежда малко... Тя е нервна, и дистанцирана.
Това е добре. Това е добро нещо. Нервна и дистанцирана е добре.
Да, нервните жени са фурий в леглото.
А пък, ако е дистанцирана, и двамата си допадате в това.
Сексът е на максимум.
Няма да има "Дали аз съм й първият? Много съм си паднал по нея" или някакви подобни.
Това е сексуална девствена наслада.
- Аргументите ти са неприятни и двулични. - Това е част от мен.
- О, здравей. - Здрасти. О, благодаря ти.
- Няма защо. - Роза.
Различните цветове рози означават различни неща.
Червената означава страст или любов, така че тази е страхотна.
Но не казвам, че с това си решил да ми кажеш че си влюбен в мен.
Имам предвид, че е абсурдно толкова рано.
Но знае ли човек. Може би някой ден.
Или никога. Не те подтиквам.
Нека ни повикам такси.
Такси!
Хей, спря.
Заповядай.
Добре ли си?
Поне имаме превоз.
Може ли да спрем на галерията? Отваряме ново шоу.
Звучи страхотно. Хей, благодаря че спряхте. Оценявам го.
Уау.
Чудя се какво ли гледа.
Уауч! Това трябва да боли.
Е, какво мислиш?
Интересно е. И малко обезпокояващо.
Знам. Учудващо е как страшните неща, ни се виждат атрактивни.
Мат, налага се да помагам на хора всеки ден, и никой не ми е помагал досега, освен теб.
Ти си моят герой.
Извинявай. Какво има? Кажи ми.
Това е езикът ти. Използваш го напълно грешно.
- За какво говориш? - Не трябва да се целуваш като умряла риба.
Трябва да го отпуснеш малко.
Мислех си, че го отпускам! Правех го.
- Не. Не достатъчно. - Наистина?
Не съм свикнал да правя такива езикови умения с моя език.
Може да не е от лицето ти.
О, боже.
Нека ти помогна.
Затвори си очите.
Сега прави, това което правя аз.
Та... това е моето място. Проектирах го наново, когато го купих.
- Хубаво е. - Благодаря.
Това е всекидневната. Не я използвам много.
- Ами, мога да ти помогна с това. - Ок.
Товае рибката ми. Това е Бъги Смолс.
Здрасти Бъги.
Той е... никога не е срещал жена преди.
Ами, сега е моментът да гледа.
- Ще ми покажеш ли останалата част от апартамента? - Да.
Ще те заведа до кухнята.
Това е хладилника. Мога да ти дам сок, бира.
Ще ти направя всичко. Да.
И аз не съм жаден.
- А това е... - Легло.
О, това е чудесен пуловер.
Каква блуза. Нека ти помогна с тези копчета.
- Извинявай. Трябва да... - О, да. Банята? Точно там е.
Много пъти ходи до банята.
Готова съм.
На това му викам структурен дизайн.
Добре! Трябва да бъдеш облечена така цяла нощ.
Изглеждаш прекрасно.
Нека ти помогна с това.
Оо.
- Малко съм нервна. - Няма проблем.
Имам цяла стая пълна с дрехи. Нека се оправя с това.
- Сега да се погрижа и с това. - Ок.
Благодаря.
Кой би предположил, че ще свършим така, след като те срещнах онзи ден в метрото?
Не е ли чудесен живота?
- Мат? - Да?
Имаш ли против, ако съм отгоре?
Повярвай ми, така е по-добре.
10-4.
Готов ли си?
- Да. - Да.
Започваме.
Уау.
Ок, схванах.
Уау, уау, уау.
Уау!!!
О Боже!
Ок, нуждая се от почивка.
Охх!
Съжелявам. Ще ти купя ново легло.
- Легло или пенис? - И двете.
Има три момента, които ще запомня до деня, в който умра.
Първият, изразът на лицето на баща ми когато завърших Харвард.
Вторият, когато ми доведоха проститутка на рожденият ми ден.
И третият,
ти и аз, тук, тази нощ.
Не ми говори никога повече.
О-о, не.
Вода, моля. Имах голяма нощ.
Не, не, не.
Не ми казвай. Поканен си в нацията на жените, и си почувствал демокрацията.
Какво мога да кажа? Тя е напълно различна, отколкото си я мислех.
- Гореща е, нали? - Невероятно гореща.
Дори не знам,дали трябва да ти кажа това. Не знам дали ще се оправиш с това.
О, ще се справя, моля те?
- Тя ми счупи леглото. - Уау.
Направи го на парчета.
- И това е добро нещо? - Да. Това е добре.
- Ще се видя с нея днеска. - За какво говориш?
Не! Правил си секс с нея веднъж, и продължаваш напред.
Не, ако си бил един много добър жребец. Връщаш се отново.
Върни се, прави секс с нея още два, три пъти, разклати си ръцете от удоволствие и извикай.
Но скоро ще скъсаш с нея зле.
Хей момчета.
- Как я карате момчета? - Дръж решетката на леглото здраво.
Ок, мисля, че ще харесаш това. Имам малък подарък за теб Саундърс.
- А нещо за мен там? - Не, не Вон.
- Имаш хубави уши. - Благодаря.
- Но без заоблената част. - Недостатък. Всички ги имаме.
Но аз не. Изтеглих няколко китайски фрази за твоето произношение за проекта.
- Какво мислиш? Мисля, че ще ти помогне. - Това е страхотно.
- Мислях, че ще помогне. - Ти си най-добрата, която познавам!
Знам, че съм.
Ами, трябва да вървя. Ще ходя да се видя с Джени.
- Ще се виждаш с Джени? Отново? - Да.
- О, нещата наистина трябва да вървят добре. - Тя му счупи леглото.
Благодаря. Това наистина беше деликатно.
- Ооо, няма проблем - Ще се видим по-късно.
- Довиждане Мат. - Грижи се за нея, нали?
Да.
- Боже, той ще се вижда с нея отново? - Само ще няколко пъти.
- Мат Саундърс? Ще се поразходим. - Почакайте малко. Хей! Чакайте!
Сега погледни. Не оценявам мъжкото прегръщане...
Какво става?
- М-р Саундърс, благодаря ви за времето. - Добре, сега кои сте вие?
Кой съм аз? Гледаш ли телевизия, М-р Саундърс? Четеш ли вестници?
- Използваш ли нета за нещо друго, освен порно? - Ти си този Белдам.
- Професор Бедлам - "Суепер богаташа".
Моля ви, аз не съм нито супер, нито престъпник. аз съм просто обикновен човек, като вас,
с 10,000 пъти повече пари, интелигентност и вкус.
Добре, какво искате от мен?
Виждате ли се с някого м-р Саундърс?
Да не искте да излизаме?
Искам да ми кажете всичко, каквото знаете за новата си приятелка.
- Джени? - Да, Джени.
Къде обича да ходи? Какво обича да прави?
Каква музика обича да слуша? Страхува ли се от буболечки?
Като кучетата ли е, или като котките?
- Носи ли панталони... - Ок, виж сега. Задръж по-дяволите ...
Виж сега. трябва да спреш с плесниците?!
Не се чувствам много комфортно като казвам това, на непознат за личните навици на някой.
Трябва да разбереш това?
Разбира се.
Моля някой да ми помогне
Спасете ме, моля!
Божеl!
Хей, помош, хей, помооощ.
Повикайте някого от службата на парковете!
О Боже!
Не! Помощ! О не!
О Боже Господи!
- Супергърл! Супергърл, ти ме спаси. Благодаря ти! - Да, да, да.
- Уау! Дръж ме, дръж ме! - Не ме гледай!
- Но аз просто исках... - Не ме гледай!
Добре. Не гледам. Схванах, разбрано.
Уау.
Изглежда сякаш малката Джени си използва силите.
Идиот! Не искаме да знае, че сме били тук.
Ах.
Перфектно.
Висях надолу с главата,
и тъкмо когато падах, тя се появи от някъде,
просто ме хвана, и ме остави на земята.
Беше невероятно. Странното е, че
Бедлам продължаваше да разпитва за теб.
- Познаваш ли го? - Не, откъде да го познавам?
- И аз така си помислих. - Е, каква беше Супергърл?
Тя ли?
Не успях много да я огледам, но да ти кажа истината,
- тя не беше това което очаквах. - В какъв смисъл?
- Не знам. Просто ми изглежда малко... - Интелигентна?
- Не съвсем. - Екзотична? Искряща?
Не, малко приличаше на луда.
Луда?! Може би е била малко разсеяна,
може би е търсила мястото, за да те спаси
от това да се размачкаш като буболечка.
Вие момичетата винаги се подкрепяте, нали?
Харесва ми. Вие сте като една голяма група.
- Правило номер едно като пресичаш улицата? - Огледай се и в двете страни.
Точно така.
Джени!
- Обади се на 911! - Добре съм, добре съм. Това беше близо.
Добре съм.
- Не си добре. Как можеш да бъдеш? - Виж Мат, мога да ходя.
Не мърдай. Може би вероятно имаш вътрешен кръвоизлив за който не знаеш
- Не, дори не бе драскотина. - Ти си в шок.
Някой видя ли това? Това е като мираж. Наистина, това е като мираж.
Имам предвид, сигурна ли си, че си добре? Изглеждаш ми добре.
Да.
Това е първият път, когато водя някого тук.
- Някога. - Наистина? Уау.
Да, изглежда наистина добро място.
Все още се чудя, какво по-дяволите се случи там.
Знам.
Не очаквах да направя това. Най-малкото поне още сега.
- Но беше добре, беше добре - Ок.
Защото това което имаме ние е толкова специално.
- Вярвам ти. - Добре.
Не трябва да има никакви пречки между нас.
Особено това, нали така?
Не знам за какво говориш.
Трябва да ти покажа нещо.
Изглеждаш много хубаво без очилата ти. Но и с тях изглеждаш добре.
Ще ги задържа заради теб.
Ок...
Не знам какво е обяснението за това, но вече го харесах.
Освен ако не е от онези мръсни игрички? Не е това, нали? Имам предвид, аз съм от Денвър
Почакай.
Ти имаш костюма на Супергърл. Това е...
Малко е пресилено. Не мислиш ли?
И дори си си оцветила...
Оо.
Уау!
Шегуваш ли се?
О Боже, това е невероятно.
- Но не можеш да казваш на никого! - Да, на никого освен Вон.
Той е спал с моделите ма Виктория Сикрет, Никога не съм чувал за това.
- Това ще взриви всичко. - Не! На никого.
Мат, трябва да ми обещаеш, че на никой, никога няма да кажеш..
- Добре, разбрах ме се. - Без значение какво ще става никога не казвай.
Ок, заклевам се.
Кажи, че по-скоро ще те изкормят, отколкото да кажеш.
- Това всъщност възможно ли е? - Кажи го!
По-скоро да ме изкормят, отколкото да кажа на някого за това.
Ок
Та този Бедлъм, да не ти е бил нещо като главно възмездие или нещо такова?
Аха. той винаги ми е бил болка, откакто и двамата напуснахме училище.
- Били сте в едно училище? - Ами да.
Уау.
Междудругото, неговото име не е Бедлъм.
Казва се Бари. Бари Едуард Ламбърт. Бедлъм нали?
Тогава, ние бяхме някакви аутсайдери. Всеки ни мразеше.
Опасност от червеи!
Така че, двамата се грижихме един за друг.
Беше естествено че прекарвахме много време заедно.
Наистина се харесвахме един друг.
Бяхме близко да свършим годината
когато реших, че е дошло времето да се разделя с девственоста си.
Имам предвид, Бари беше достатъчно безобиден.
Помислих си, че той ще бъде добре?
Той имаше някакъв проблем да си свали панталоните.
И тогава се случи това.
Джени!
Хайде!
Не така планирах да се случи вечерта.
О Боже Господи, погледни това.
Толкова е яко.
- Какво правиш? - Не е ли изумяващо?
Недей. Може да е опсано.
Когато се върнах в училище, дори с перука,
хората отбелязаха че имаше нещо различно в мен.
Здравейте момичета. О, очилата ми.
И това проработи за мен.
Хей.
А!
За нещастие, Бари и аз израстнахме поотделно.
Той спря да ми говори.
И тогава ме игнорира напълно.
Както и да е, нещата потръгнаха зле между нас, когато се дипломирах.
Отдадох се напълно да бъда супер герой
а той попадна в злия бизнес, Това е историята ми.
Уау.
През цялото това време, имах това странно чувство
че има още нещо за теб.
- Наистина? - Ти просто си имала тайна. Това е всичко.
- Супер тайна. - Сега и двамата имаме.
- Може ли да те питам нещо? - Какво?
Помислих си, че ще е забавно да опитаме.
Това е един вид молба.
Разбира се.
- Връщам се веднага. - Ок.
Това ли имаше предвид?
О, да. Това е.
Мат Саундърс, ти си бил много, много лош човек.
Мисля, че трябва да се научиш на справедливост.
Да. Известен съм с това, че нарушавам правилата тук таме.
Напълно неумолимо правосъдие.
Хей! Уау! По-дяволите!
- Не ме пускай? - О не.
О да, хвана ме.
Изплаших те.
Уау.
Уау, ние сме на високо.
- Ние сме наистина на високо. - О да!
Джени, знаеш колкото и да е забавно това, чувствам се малко безсилен тук,
носиш ме така, сякашш съм някаква вид играчка. Но не ме пускай.
Внимателно. Къде отиваш? Внимателно. Хайде. Лети както трябва.
Бъди внимателна.
- Винаги съм искала да пробвам това. - Да опиташ кое?
Това? Уау. Не съм сигуре, че това ще проработи тук.
Изложен е на течение.
Ами ако го направя?
- Не носиш никакво бельо. - Да. Мислех си, че така ще е по-лесно.
- Не е ли забавно? - Забавно е. Да.
Хвърля цял нов поглед върху клубът.
Готов?
Уау. Не съм готов!
- Не! - Просто остави.
- Да, но... - Знам, знам. Не спирай! Да.
- Не! - Да!
- О Боже, не! - Да!
Джени!
Да!
Никога повече не прави така!
Косата на Супергърл преди.
Гледайте и се учете.
Тялото й е направено от закалено вещество, непознато на човека.
Но аз ти знам тайната.
Ок, сега косата на Супергърл след това.
Да! Да!
- Саундърс, какво има? - Имам треска в пръста ми.
- Нека да видя. - Не е голяма работа. Мога да я извадя, аз просто..
- Ела тук. Добра съм в това. - Какво правиш?
Почакай.
Хей, как го направи това?
Ами, имам си моите начини.
- Благодаря. - Няма защо.
Джени, какво...
Какво правиш в Ню Джърси?
Звъннах в офиса ти и намерих къде си.
Помислих, че ще те изненадам.
- Изненадан ли си? - Да, изненадан съм. Искам да...
Благодаря. Хубаво е да се видим. Нека ти представя Хана Луис.
- Това е Джени Джонсън. - Здравей. Наистина е хубаво най-накрая да те срещна.
- Саундърс говори за теб постоянно. - Така правя.
- Чувствам се така, сякаш вече те познавам. - Наистина?
Защото аз имам чувството, че сега започвам да те опознавам.
Добре. Имам идея.
Хана и нейния приятел Стив, мислех си, може да излезем този уикенд,
просто две двойки, две щастливи двойки, се разхождат из града? Какво ще кажеш?
- Страхотно. - Страхотно.
Страхотно.
Добре.
Чао.
Съжелявам приятели. Имам някои лоши новини.
- Имаш нещо тук. - О, благодаря ти.
Стив няма да може да дойде. Имал проблеми с бельото.
- Проблеми с бельото? - Да, ами нали знаеш.
един погрешен чифт може да е фатален.
Да.
Къде е тъпият келнер? Сър!
Почакай. Нещо става.
Пентагонът потвърди за пътуваща тестова ракета
която се е насочила точно към града ни.
Досега всички опити да се детонира или препречи пътя на ракетата са били неуспешни.
Страхотно. Перфектно.
Ако удари точно града, смъртта може да се отрази на хиляди.
- Това не звучи много добре. - Да, звучи сериозно.
Може би някой трябва да направи нещо.
Мхм, да, като военните части. Това е тяхна работа, нали?
Е Хана, от колко време се познавате с Мат?
Ами, започнахме да работим заедно в Кокрум преди три години.
Току що научихме за разпилените грабежи от Бронкс до острова.
Правителството подтикна хората, да не се паникьосват и да си останат по домовете
Мхмм Гночи(италианско ядене). Гночи звучи добре. Някой който иска да опита Гночи?
Извинявай но, какво ще стане ако военните не могат да я спрат?
Може би някой друг трябва да я спре.
Може би този някой заслужава една вечер,
без да се занимава с неизбежни катастрофи.
Мисля, че някой си го е заслужил. Нали така?
На диета ли си? Какво ще поръчаш?
Не знам. Не трябва ли да напуснем? Тук безопасно ли е?
Сър! Може ли да получим някакво обслужване тук? Имам предвид, наядох се с багети.
Мисля, че всеки е разсеян с това какво се случва.
Може би, ако само някой можеше да се заеме с проблема,
всеки щеше да има по-хубава нощ, тиха нощ, знаеш какво имам предвид?
- Обичаш това, нали? - Да, оценявам го.
Всъщност, даже го супер оценявам.
Ок, добре!
Тя добре ли е? Къде отива?
Тя е добре. Просто е стресирана. Трябва да се поразходи около блока.
Твърде късно за масова евакуация,ситуацията е опасна, и потенциално катасрофична.
Но всичко, което могат да направят гражданите е да седнат, да чакат и да се молят за чудо.
В момента даваме картина на живо от ракетата докато доближава града.
Появява се това... Чакайте, какво е това?
Това е Супергърл!
- Тя достига ракетата. - Обичам това момиче!
Боже Господи!
Тя просто я ритна.
Тя просто отклони ракетата далеч от града.
В безопасност сме! В безопасност сме!
Супергърл, Супергърл!
Знаеш ли Мат, има неща за които, не ти трябва сила да ги видиш.
Извинявай, за какво говориш?
Ти и тази повлекана от офиса ти - Хана.
Тя не е повлекана. Това е ужасно нещо, което казваш Джени.
- Искаш да я чукаш, нали? - Не, не искам.
Не ти вярвам.
Мога ли да кажа нещо?
Нейният приятел е модел! Модел.
Не мисля, че се интересува от момче като мен.
Виждам накъде биеш.
Искаш да я чукаш, но не можеш, защото си има приятел.
Не, просто казвам, че сме приятели, които работят заедно. Работим приятелски.
Не ме лъжи!
- Защо по-дяволите направи това? - Извинявай, извинявай.
Ще платя за това, заклевам се.
Ок... не-не прави това
Не плачи. Всичко ще бъде наред.
Знам, че понякога ставам малко луда.
Но просто...
Толкова много те обичам.
Ок... Ок...
- Хей. - Хей. Как я караш?
О, извинявай.
Погледни я. Тя е като мажоретка от университета "Напляскай ме".
Пич, какво ти е? Изглеждаш като лайно.
Нека караме с по-малка тежест?
Всъщност си мисля, че моето първо впечатление за Джени бе правилно.
- О, не. - Да, напълно емоционална.
- Бедна, ревнива... - Мхм. Ревнива.
...контрол... - Да контролира. Перфектно.
Истината е, че дори не я обичам.
Влюбен съм в някой друг.
Влюбен си в друг? Кой?
Аз ли съм? О, Боже, аз съм, нали?
И аз се чувствам по-същият начин. Аз тотално...
Това не е добър знак, нали?
- За кого говориш? - Не искам да кажа. Поне докато не й кажа.
Но първо трябва да скъсам с Джени.
- Господ знае как ще го направя. - Ок, ела с мен. Слушай.
Има само два успешни начина. да скъсаш с жена.
Или да си загубеняк или да си победител.
Правилото на загубеняците е такова. Казваш това, "Хей, скъпа, слушай. Зарязвам ти задника."
Точно така. Това е бързо, лесно, и безболезнено.
- Не мисля, че си в изгодна позиция за това. - Добре, какво е правилото на победителя?
Ок, добре. Правилото на победителя. Да продължим с това.
Седиш много близо, държиш я романтично, нали?
Държиш огъня в очите и, хващаш й ръката. Дай ми ръката си.
Ти казваш, "Скъпа,
мисля, че е време да си дадем малко пространство, за да си преоценим връзката."
Не й отговаряй на обажданията за година и половина.
Съвсем скоро тя ще се откаже, и ти ще си съвсем на чисто.
Не мога да повярвам, че те слушам.
Още нещо. Направи това, след като сте правили секс.
Наистина е трудно по другият начин.
Мислех си, може би е време да си дадем малко...
да видим накъде отиваме.
Боже Господи.
Да не късаш с мен?
Не. Не. Не съвсем.
Имам предвид, аз просто... мисля, че ще бъде по мъдро да опитаме и да изчислим къде сме,
да разберем, че сме на една и съща страница.
Значи, не казваш че трябва да запонем да се срещаме с други хора?
Не. Не.
Не, не казвам това.
Ок, добре. Изплашиме за секунда.
Въпреки че, да се виждаме с други хора може би е част от това осмисляне.
О Боже Господи.
Ти късаш с мен.
- Джени, не си ти, ок? - Млъквай!
Знам точно какво е. Това е тази мръсница от офиса ти- Хана.
- Ти спиш с нея. - Аз не спа с...
- Но би искал! - Джени, почакай малко!
Ти си такъв лъжец!
Виж, не съм лъжец! Искаш ли да знаеш истината? Не е Хана! Ти си причината.
Ти си жалка, ревнива, манипулативна. Н емога да го търпя повече.
- Това е лудост. - Не ме наричай луда!
Виждаш ли? Това е едно от малкото неща, за които ти говоря. Не мога да се справям с това.
Ами, справи се с това.
Какво правиш?!
Ще съжеляваш за това.
О Боже.
- Сряда? Четвъртък? - Не, не.
Петък? Събота? Неделя? Ядене? През деня?
Не ми говори.
Ами добре. Погледни го по този начин.
Трудната част свърши.
Не знам. Тя каза, че ще съжелявам за това.
Н ес етревожи за това. Те винаги казват това.
Така ли?
Предполагам че си прав.
Знаеш ли, има нещо, което жадувам да ти кажа, откакто го открих.
- Какво си открил? - Просто искам да ми обещаеш...
- Обещавам. - Почакай, нека довърша, това е сериозно.
- Трябва да ми обещаеш, че няма... - Обещавам. Няма да кажа на никой. Казвай.
Знаеш Джени?
Да.
Тя е Супергърл.
Глупости.
Очевидно, на старото куче са му останали още няколко трика.
О, Боже, правел си го с Супергърл!
- Знам! Невероятно е. Аз. - Необикновено.
- Не мога да повярвам. - Чук-чук.
Представи си топлината която ще имам, когато разберат, че се срещам със Супергърл.
Чакай. Тя няма ли да си открие на показ личноста?
Предупредих те, Мат Саундърс!
Не!
Внимавай задник такъв!
- Какво има? - Нищо.
Какво може да има? Всичко е страхотно. Не е било по-добре.
Кажи ми.
Ок... скъсах с Джени.
Беше права. Тя е напълно объркана.
Трябваше да те послушам още в началото.
Защо просто не остави лудите бели жани за малко?
Ела тук. Съжелявам.
Хей, Хана.
Има нещо което искам да ти кажа, още в самото начало.
Да?
Става въпрос за теб и...
- Извинявай. Добре ли си? - Да. Веднага.
Минавам през странна фаза.
- Видях това! - Какво? Не, не беше нищо Карла.
Нищо? Ти я повали! Ти я удари!
- Имаше ли опипване? Опипа ли я? - Не, беше инцидент.
Инцидент ли? А, нещо като сблъсък с коли?
Ела, трябва да поговорим. Ела тук.
Слушай приятелю. Ще си имаш сериозни проблеми.
- Не се извинявай. Това е първата грешка. - Добре.
Трябва да си избистриш мозъка, за да се справиш с проекта.
- Чух те домошарке. Схванах. - Какво? Как ми каза току що?!
Какво? Не знам.
Ако компанията не ти беше дала проекта, досега да те бяхме изритали от тук.
Ти наистина имаш проблем. Обади се на моят терапевт.
Добре, ще му звънна... на нея.
- Мат. - Какво?
- Обаждане. - О Боже.
Това момче наистина е раздразнително.
Да?
Имаше малко дете, което се движеше наоколо. Да не е направило нещо?
- Точно тук е. - Изглежда сякаш са влезли, обърнали са камерата
и са направили голяма дупка в стената.
- Досега не съм виждал нещо подобно. - Не си прави заключение.
Имаме много хубави коли тук - вашата е единствената, която е взета.
Кучка.
Някой си има мнго неприятности. Знаеш ли кой го е направил?
Не, не, не знам.
- Някой, който ви е ядосан? - Ядосан? Срещу мен?
Не. Не, не може. Извинете.
- Ще те осведомим ако се появи нещо. - Добре.
- Да вървим към документацията. - Не бих си задържал дъха за това.
Господа...
Ако погледнете по-отблизо, нашият модел тук...
Какво по-дяволите...?
Това е просто перфектно.
О по-дяволите! Току що го оправих.
Извинявай, просто дойдох да изполвам телескопа ти. Мило и тъмно, не мислиш ли?
Почакай малко. Всичко е заради теб?
Да, това трябва да съм аз. А, да.
Ето го.
Ела и виж добре.
Не виждам ни...
- Това наистина е много зряло. - Спестяваш от паркинг.
Защо ми причиняваш това? Ти трябва да си от добрите.
Аз съм добра. Ти си лошият.
Беше удоволствие да те видя, но имам голям ден утре след офиса.
Трябва да правя важна презентация така че, се нуждая от малко сън.
Трябва да ти кажа лека нощ. Ти може да си най-якото момиче с което съм излизал някога,
но искам да знам нещо? Ти си най-лудата!
- Наистина? - Аааааа!
Пенис?!
Ще започнем ли скоро?
Извинявам се, че се налга да чакате. Извинявам се. Много е грубо.
Само още няколко минутки.
- Здравейте. Извинете ме. - Радвам се, че успя да дойдеш.
Можеш ли да ми кажеш защо носиш шапка?
- Не. - Защо ли не съм изненадана?
- Здравейте. Как сте? - Най-накрая можем да започнем.
- Господа, представям ви Мат Саундърс. - Добре ли си?
Добре съм, добре съм.
Ок господа...
Нашият дизайнер е вложил класически архитектурни идеи
от историята на Китайския народ
и ги е превърнал в съвременен естетически стил на 21 век.
Но както може да видите и сами функционалността не е...
Не ...
Не е загуба, както можете да видите тук многото входове водят към централният
и главен двор.
Точно. Точно. Вярно.
И с тоталният капацитет...
Ти си едно болно копеле!
О Боже. Толкова съжелявам.
Благодаря.
- Трябва да се смееш, за да не се разплачеш? - Вон!
Извинявай.
Никой жена досега не ми го е правела, и аз всъщност съм пенис.
Ок, всичко свърши. Толкова съжелява, че те уволниха.
Какво стана там? Защо го...
Трудно е за обяснение. Нека да кажем, че добре да си тръгна.
- Къде ще отидеш? - Не знам. Не ми пука.
Виж, ако има нещо, мога да помогна.
Виж Хана. Моля те стой колкото се може по-далече от мен?
Ако нещо ти се случи, заради мен...
Не бих бил способен да живея с това.
О, по-дяволите!
Може ли да влезем?
Хубаво място.
Ти й разби сърцето, нали?
Какво искаш? Защо си тук? Посредата съм на един проект.
По същата причина както и ти - да я разкарам от живота си за добро.
Искам да ми помогнеш да я неутрализирам.
Каквото и да е направила с мен, няма да ти помогна, да я убиеш.
Не съм казал "да я убия", казах "неутрализирам".
Това е неутрална дума. "Убивам" е "убивам". Това е Швейцария.
Разбрах, как можем да я отървем от нейните сили.
Без сили?
Тя започне да бъде всеки ден, на различни равнища, докато не полудее?
Да. Това ще бъде по-добре.
- Та, какво искаш да направя? - Искам да я заведеш на открито.
Помогни ми да я хвана, когато не очаква, когато е уязвима.
Виж, не искам да те обидя, но ти имаш репутацията да вършиш неща,
по които повечето хора могат да съдят...
No-nos?
Да.
Да. Не се тревожи. Отттеглям се.
- От досегашният си живот? - Да.
Товае добре. Виж, ако ще се оттегляш, защо просто не я забравиш?
Точно това и ще направя. Напускам града.
Защото тази жена, тя няма да ме остави намира. Тя е обсебена от мен.
Тя ме измъчва всеки път и тя никога, никога няма да спре.
Кога най-накрая разбреш, че тя не е жената която някога ще те забрави,
- тогава ми се обади. - Ок.
Нали?
Или можеш да ми пишеш на "professorbedlam.com".
Цялото е една дума.
Мисля, че просто ще,... ще се опитам да избягам.
Това е Мат. Моля оставете съобщение.
Мат, Хана е. Там ли си? Моля те вдигни.
Аз... нуждая се от помоща ти. Нещо лошо се случи.
- О, Боже, предполагам, че не си там, чао. - Хана!
Кой е?
Аз съм Мат, отвори.
Хана. Добре ли си? Какво ти направи? Тя тук ли е?
- Кой да е тук? - Супергърл!
Супергърл? Като супергерой?
Да, Супергърл е супер...
Защо ми се обади?
- Стив ме мамеше. - О, слава богу.
Какво?
Слава Богу, че го откри рано или късно.
Съжелявам.
Да, хванах го в леглото св друга жена.
Всъщност, две други жени.
Може би три. Не знам - Наистина не ми заприлича на добре.
- Три? - Да.
Уау.
Стив беше толкова хубав обичаше джаз и катерене по скали.
Заведе ме на хубаво място и ми даде мултифункционално...
Наистина не искам да чуя това.
Работата е там, че никога не съм се забавлявала с него.
Не така, както с теб.
Ти наистина си добър приятел с мен, Саундърс.
Хана, работата е там, че
не искам да бъда повече приятел с теб.
- Не искаш? - Не.
Виж...
Хана, напоследък, животът ми е много луд.
Но ме накара да осъзная, кое е на-важното за мен.
Да те виждам на работа всеки ден, това беше наистина прекрасно.
Ти си най-умното, и красиво момиче, което някога съм срещал.
И аз съм изцяло влюбен в теб.
О.
Това бе страхотно. Не боля изобщо.
Вероятно трябва да ти кажа това, но това може да е най-добрият момент в живота ми.
Това не е честно. Аз щях да кажа това.
О.
Хей! Скъпа!
Мат?
Мразя те Мат Саундърс!
Залягай!
Защо Супергърл ни хвърли акула по нас?
Не мога да ти кажа.
И тя беше толкова ядосана. Да не си направил нещо?
- Да не си в беда? - Не, ами да.
И колкото по-дълго съм тук, толкова по-застрашена си и ти.
Трябва да се махнеш от града. Отиди някъде и се скрий.
Сан Диего. Таити. Юта.
Не, не Юта, Юта е тъпо. Някъде другаде.
Но трябва да отидеш, да се махнеш за малко.
- Не разбирам. - Виж.
Ако някога те видя отново, това ще бъде свършено!
Ако?
Мат, чакай.
- Това си ти. - Ела тук. Чакай тук.
- Точно тук? Къде? - Какво? Точно тук.
- Ок. - Ей там.
Уау.
Виж, тук съм, защото се нуждая от помоща ти? Просто искам да знам, как ще я спреш.
Прекарах последните 10 години да анализирам източника на силите на Супергърл.
Това е невероятна радиация която прониква във всяка клетка на нейното тяло.
Да, знам за метеорита в училище. Тя ми каза. Знам.
- Тя ти е казала това? - Да.
Казала ли е нещо за мен?
Каза, че сте били приятели, и си отпаднал.
Глупости! Този метеорит, промени всичко между нас.
Но сега, но сега имам нещо, което наистина ще промени всичко.
Това?
Камък?
Не шунката, естествено че камъкът.
Специален камък. Това е камък, който падна от радияцията.
Сега имам камък, който ще абсорбира радиацията.
И ако приближиш Джени достатъчно близо до това...
То ще извади радиацията от тялото й, и ще я изсмуче, като гъба.
Ще й премхне силите завинаги.
Добре, какво искаш от мен? Защо просто не можеш да се доближиш до нея?
Със нейният супер слух?
Не,нуждая се от някой, който да бъде примамката.
Някой от когото няма да се страхува.
Слаб и безсилен глупак.
Идиот.
Не, всички тези фактури са били върнати. Никои от тях не са били платени.
Обади се отново.
И тези двете трябва да бъдат...
Здравей.
Какво е това?
Просто едно малко нещо, което си помислих да ти донеса...
- Цветя? - Да.
МИслиш, че цветята ще ме накарат да забравя за всичко?
Не. Не, не си мисля това. Изобщо не си го бях помислял.
Тогава какво по-дяволите правиш тук?
Добре, виж. Да бъда честен, осъзнах че направих най-голямата грешка през живота ми.
Отчаяно съм влюбен в теб и бих направил всико за да бъдем отново заедно.
Наистина.
О Боже.
Те са красиви.
- Съжелявам. - Няма нищо.
- Благодаря ти. - Няма нищо.
Искаш ли днеска след работа, да минеш покрай нас към седем
- и ще направя прекрасна вечеря? - Седем? С удоволствие.
Мат?
- О Боже мой! - Здравей Джени.
Мат, толкова е красиво.
О, какво е това? Това за мен ли е?
Да. Това е малко нещо, което ти взех, защото...
Искам да ти се извиня, за ужасния начин по който се отнесох с теб.
- Просто не беше правилно. - Толкова си сладък. Нямаше нужда.
- Вярно е. Извинявай. - Какво е това?
Не надничай! Искам да бъде изненада. Да вдигнем тост.
Ти си изумителен.
За втория шанс.
Човекът не е зле. Може да има бъдеще в нашия бизнес.
Нали знаеш, дълбоко в мен,
имам чуството те ти си осъзнал твоята грешка и се върна при мен.
Ти си умна.
- Искаш ли да знеш една тайна? - Разбира се.
Точно затова не те убих.
Мат?
Мат, ти си най-сладкият човек, който някога съм срещала.
- О, не, не, не съм. - Напротив.
Ти си сладък.
Сладък.
Мат?!
Какво правиш тук?
Аз?! Ти какво правиш тук?
Ти каза, че животът ти е бил в опсаност. А какво прави тя тук?
- Кой е това? Познаваме ли я? - Не я познавам.
Не я познавам.
Сещаш се как се опита да ми откраднеш гаджето като бъдеш такава дебела курва?
- Не се получи. - Джени спри. Нека се оправя с това.
- Да не си тръгнал с нея? - Не.
- Какво? - Да.
Виж, много е сложно.
Как можа да направиш това? Каза ми, че ме обичаш.
Хана, моля те, просто ми направи услуга! Просто напусни.
Просто се опитай да имаш малко себеуважение. Започваш да изглеждаш толкова жалък.
Мат! Ти не си... о Боже. Ето те. Слава Богу. Обаждах ти се цял ден.
Билети за плейофите. Невероятни места. Ти и аз.
- Не сега. - Тази нощ. На терасата на трета линия.
- Сега не е подходящо времето. - Хей, какво има в кутията?
- Стой настрана от кутията. - Знаеш ли Хана,
защо не си тръгнеш обратно, преди да ти сритам задника обратно в страната на маймуните?
- Стой на страна от нея. - Изглежда голям, може да е хубав подарък.
- Да не ме заплашваш? - Пробвай още веднъж и ще разбереш.
О, така ли? И какво ще направиш? Ще ме смачкаш с твоите гигантски крака?
- Това беше! - Не ме докосвай!
Направи ми услуга като напуснеш и вземеш Хана с теб...
- О Боже Мой. - О Боже Мой! Ти си Супергърл.
Ти си го правел със Супергърл?
- Вон, отвори кутията! - Давай! Давай! Наблюдавай вана!
Отвори проклетата кутия!
Ааааа!
- Не е подарък. - Аааа!
Съжелявам.
Копеле!
Мат, това е странна скала.
Аа.
Щастлив край за всеки. Добра работа М-р Саундърс.
Ти ли направи това? Ти си му помогнал?
Наистина съжелявам. Ти хвърли акула по мен.
Освен това, Бедлам ще се оттегля. Всичко ще бъде наред.
Идиот такъв!
Изглежда си изцедена скъпа.
Винаги си си мислела, че си по-добра от мен.
Сега е мой ред.
Сега аз ще бъда този със силите.
Ти просто ще бъдеш старата Джени Джонсън.
Имаме си разговор тук.
- Не си толкова як сега, а?! - Хана, не й позволявай да докосне скалата!
Хана!
О, не! Хана!
Дори не мога да я видя. Трябва да слезем долу.
О Боже!
Мисля, че е мъртва Мат.
- Съжелявам. Остави я. - Трябва да я измъкнем!
- Ще започнем да я изравяме. - Луд ли си?
- Ела тук, и ми дай прегръдка - Ти!
Мислех че си просто един глупак!
Сега наистина разбирам, че си глупак.
Да се съюзиш с Бари?!
Ти ми разби сърцето а аз ще ти разбия всичко.
Хей!
Махай се от гаджето ми, луда кучко!
Накарай ме!
О Боже!
Да, женски бой!
Глупак!
Мат!
Не!
Хана!
Хана, добре ли си?
О не!
Ти си долнопробен!
О, Мат, Мат, Мат, добре ли си?
Охх.
Уау!
Хана спри. Ела, спри.
- Добре ли си? - Добре съм.
Аз също. Помислих, че си усуках коляното, но съм добре.
Хайде. Забрави за тях. Да вървим.
Хайде.
Ще се избиете взаимно. Насам.
- Хей, това си ти. - С тях ли си?
Всъщност съм с тях.
Отидоха натам.
Спри!
Погледни се. Ти ужасяваш тези хора.
Джени...Джени, това трябва да спре веднага!
Моля те.
Просто ми дай това!
Ето. Просто ми го дай.
Уау. Това е много по-тежко, отколкото си мислех.
Здравей.
Виж, Господ знае, колко си ми ядосана в момента!
И съжелявам ако съм те наранил някога.
И да, знам, че имаше нещо специално между нас.
И беше страхотно тогава.
Но това не беше любов! И ти дълбоко в себе си, знаеш това.
Ти си страхотно момиче. И заслужаваш да бъдеш с перфектният мъж.
- Заслужаваш го. - Заслужавам го.
И знам кой е специалният човек за теб. И той е тук, точно тук, точно сега.
Професоре.
- Какво? - Бари?
- Давайте професоре, кажете й. - Да й кажа какво?
Че тя ми е смъртоносен враг? И искам само унищожение за нея?
- Хайде Бари, моля те. - Моля те, спри да ми викаш Бари.
Вярно е. Този човек има светилище за теб в неговия си дом.
Има само твои снимки навсякъде по стените, само на теб.
Този човек, той е луд по теб. Той наистина е.
Това вярно ли е?
Хайде. Трябва да си отвориш сърцето за нея. Или сега или никога.
Може да е малко истина.
Ok, това е добро начало. Давай Бари. Бари давай.
Добре, добре!
Напълно е истина.
Обичам те.
Винаги съм те обичал.
Но ако ме обичаш толкова много, защо винаги си се опитвал да ме нараниш?
Защото ти ме нарани. Защото ти ми разби сърцето на милион частици.
Ти ме игнорира.
Остави ме зад теб.
Така че, си помислих, че ако имам силите, може да се ме заобикнеш,
по начина, по който винаги съм те обичал.
Сигурен ли си?
Наистина ли ме обичаш?
О, да.
Всърши се. Можеш ли да повярваш? Аз съм свободен. Ти си страхотна.
Не мога а повярвам този бой.
Все още си мисля как ме изрита, но и аз я ударих доста добре.
Ти ми спаси задника там. Ти беше страхотна.
И много съжелявам, че не ти обясних нещата много по-рано,
- но се опитвах да те предпазя. - Напълно те разбирам.
Добре.
- О Боже, косата ми. - Не изглежда толкова зле. Можеш дая оправиш.
Ето, пробвай това.
Благодаря.
Виждаш ли? Прелестно.
- Да, такава си. - Не, не съм.
- Ела тук. - А!
- Стагнато. - О, толкова съжалявам.
- Няма нищо. - Все още привиквам към всичко това.
Ти и аз двамата. И знаеш,че ще си поговорим за взаимоотношенията ни също.
- Да говорим? Имаш предвид... - Твоите сили.
Това че ги имаш, не значи, че трябва да ги използваш?
Леко ме плашиш.
Какво? Плаша те? Не, хайде, изобщо не се плаша.
Ела тук.
Готов ли си?
Да! Готов съм.
Ок, започваме.
Ок, разбрах.
- Почакай, май си изкълчих нещо. - О, горкият той.
Какво по-дяволите правите?!
Извинете, извинете.
О.
Донесах го за вас. Предлагам мир.
Направихте толкова много за нас. Не можем да бъдем по-щастливи.
- Как...? Как...? - Астероиди.
Само трябва да се боядиса малко.
- Ще оправя това. - Мога да я украся за теб
Изтрелващи ракети, лазерни оръдия, гласова активираща се броня.
Чу ли нещо?
- Не. - Има Боинг 747 в беда.
Това е 727. Време за работа.
Имаш ли нужда от подкрепа?
- Подкрепа? - Да, каквато и да е?
Никога не съм имала досега.
- Може да е нещо тежко за вдигане. - Така ли?
- Ок. - Наистина?
- Да. - Да! Добре!
Ок, готови. Ето ме.
Да!
- Обичам те скъпа! - Ние ще почакаме!
Какво ще правим с тези неща? Искаш ли бира?
- Разбира се. - Да го направим.
Боже Господи! Ти наистина имаш супер сили.
Да. Ще помогне когато не ги използваш
след две години, три месеца, една седмица и четири дена
Добре сега. Имам още една в себе си. Ето я.
За Вас преведе: ISOJAMA