World International Network Представя:
Проектът : A L F
В главните роли: Мигел Ферер
Уилям О'Лейри
Дженсън Даджет
Скот Мичъл Кембъл и други.
Със специалното участие на: Мартин Шийн - Генерал Милфойл
И Ед Беджли Младши, в ролята на Д-р Уорнър.
Превод и субтитри: Niki_Bg``
dtibugz@gmail.com
http://subs.unacs.bg
Проектът : A L F СТРОГО СЕКРЕТНО
Добър вечер.
Аз съм генерал Мейрън Стоун.
От военновъздушните сили на Пентагона.
Бих желал да ви представя нашите членове на събранието.
Министър Оувърмайър от Министерството на външните работи,
Дъдли Некст от Пентагона,
Сенатор Ана Франсоър и Дарнел Мъгинс от ЦРУ.
Сега ще помоля отдела по проекта да се представи.
Да, благодаря генерале.Аз съм Гилберт Милфойл и съм главнокомандващ на отдела за борба с извънземните.
Това е моят помощник, младши лейтенант Рийс
Аз съм младши лейтенант Рийс, помощникът на Милфойл.
Капитан Рик Молкан кординатор на проекта А Л Ф.
Моята работа беше да наглеждам всички тествания на извънземното.
Майор Мелиса Хилл психолог.
Аз бях отговорна за всички безредици, предизвикани от извънземния.
Събрали сме се тук, за да стигнем до решение.
За бъдещето на извънземната форма на живот, позната като А Л Ф.
Милфойл предлага психически и физически тестове.
и евентуално унищожение на съществото.
Капитан Молаган и майор Хил се противопоставят на това предложение.
и дори предлагат освобождение на извънземния.
Наше задължение е да чуем аргументите и да преценим какво да правим.
Знаем какво да правим, на някои от нас просто не им стиска.
не става въпрос за това, а за човешки права.
Извънземните нямат човешки права, майоре, за това са извънземни.
Такива са, защото сме ги очуждили.
- О, Моля те... - Тя е права!
Намираме Алф приятелски настроен.
Леко досадно, но силно интелигентно създание.
Сър АЛФ е опасност, мисля че пощадяването му не трябва дори да се обсъжда.
- Искате да кажете позволява, нали сър? - Не!
Според тези данни, планетата на Алф Мелмак избухнала през 1985 г.
След лутане из космоса повече от година корабът му паднал на земята и...
се разбил в гаража на семейство, с името Танер.
Така е, госпожо.Извънземният държал сем. Танер за заложници и ги тероризирал през времето, когато живял с тях.
- Семейство Танер и Алф се разбирали чудесно. - На теория.
Г-н Танер сподели, че извънземното запалило над 300 пожара в къщата им.
и постоянно се опитвало да изяде домашната котка.
За протокола - той така и не я изял.
Освен това са само 246 пожара и повечето от тях били предизвикани от барбекюто.
- Къде са семейство Танер сега? - Преместени са по програмата за защита на свидетелите през 1990 г.
- Може би трябва да говорим с тях. - Опасявам се, че нямат телефон, сър. Трудно е да се свържеш с Рейкявик.
- Живеят в Исландия? - Отказаха се от Мозамбик не им харесвала образователната система.
- Ами, може би... - Добре са. От другото са доволни.
Може би сега е момента да разгледаме записите с тестването на извънземния
Опасявам се, че няколко касети...
Включително човешките тестове, мистериозно изчезнаха, докато...
Загубили сте някои от записите? Честно казано охраната във вашия отдел не струва.
Всеки може да влезе и да вземе каквото си пожелае.
Всеки, който има ключ и знае дигиталния 14 цифрен код.
Ще погледнем ли тези записи, с които разполагаме?
ПРОЕКТЪТ : A L F - Лабораторни тестове - (обработена версия)
- Добро утро, Алф! Мога ли да те наричам Алф? - Щом предпочиташ.
Аз съм Д-р Уорнър и бих искал да ти задам няколко въпроса.
Трябва ли да давам забавни отговори?
Не съвсем. По време на тези интервюта, ще бъдеш заснеман.
Ако го разпространявате ще очаквам възнаграждение.
Не, тези записи са секретни за обществото никога няма да бъдат видяни.
Това казаха и на Мериан Бари.
Да...
- Добро утро, Алф! - Хаха-кай си сам!
- Усещам, че това не е теста на световната асоциация. - Малка промяна в плана.
- Не се притеснявай, ще проведем друг тест. - Не съм сигурен дали ми харесва думата "проводим"
Бъди сигурен, че си в пълна безопасност.
ВНИМАНИЕ ВИСОКО НАПРЕЖЕНИЕ!
Не обръщай внимание на този знак, дори не му е там мястото.
- Ще го махна, ако те притеснява. - Притеснява ме.
Лекар! Лекар!
- Здравей, Алф, аз съм Д-р Нюмън. - Няма да питам кого заместваш...
Ще поиграем една игра, наречена въпроси и отговори.
- Включва ли токови удари? - Съвсем не.
Прости ми ако ме гони параноята, но все още има пласт въглени по пода.
Официално беше потвърдено, че Д-р Уорнър получи сърдечен удар.
И неговата неочаквана смърт няма нищо общо с лекото наелектризиране, което получил тук.
- Бих подал иск ако бях на твое място. - Да, но това не е твоя грижа, за сега.
- Човека беше сготвен, в обувките си! - Бихте ли спрели записа?
- Очилата му се впиха в черепа. - Спрете записа!
- Пътник беше. - Спрете!
Здравей! Аз съм Д-р Стенли.
- Къде е Д-р Нюмън? - Взе си почивка.
- Предполагам си чул какво се случи с Д-р Уорнър. - Да. Лошо сърце.
О! Придържаме се към тази версия, а? Ще си остане между нас.
Да поиграем на асоциации. Аз ще казвам думи, а ти първото, за което се сещаш.
- Храна. - Нищо не съм казал още.
Поне нищо интересно...
- Седни! - Седнал съм.
- Не, не.Това е първата дума. Седни. - Оу. Ам.. Храна!
- Изгрев. - Закуска.
- Квадрат. - Основно ястие.
- Ляво. - Овесена каша.
Искаш ли да спрем и да ти донеса нещо за ядене?
Бих хапнал малко.
По-добре ли се чувстваш?
Вече да.
Може ли да продължим с играта на асоциации?
Давай я насам!
Добре. Това е първата дума.
- Проблем ли има? - Не.
- Това е първата дума. - Давай, продължавай.
- Не! Това. Думата "това" е първата дума. - Ебаваш се с мене, нали?
- Нека просто пробваме друга дума. - Добра идея.
- Включено. - Изключено.
- Горе. - Долу.
- Препечен. - Д-р Уорнър.
- Вътре. - Вънка.
- Студен. - Д-р Уорнър.
Може ли да спрете камерата, моля?
- Тялото му го изметоха навън с метлата! - Режи!
Здравей, аз съм доктор Моктан. Ще ти покажа няколко скици.
- Включва ли токов удар? - Да не започваме отново.
- Знаеш защо питам, нали? - Предлагам ти да смениш темата.
Освен ако не искаш да посетиш центрофугата още веднъж.
Бях там, видях го, преодолях го
Да започнем с тази.
Д-р Уорнър се отнасяше с мен, като с истински джентълмен.
Пепсито определено е в тази.
- Добро утро, аз съм Д-р Конидж. - Яйкс.
- Яйкс си викай сам. - Усещам, че ще се разбираме.
- Ще ти покажа няколко снимки. - Твои? - Не. - Слава богу!
- Разпознай ги ако можеш. - Без закуска? - Без.
- Нещастна свинска кълка! - Няма нужда да се обиждаме.
Не, не. Това закусвах. Просто една нещастна свинска кълка.
- Можеш ли да кажеш кой е този? - Вокалиста на Бийтълс.
- Мога ли да те питам нещо? - Какво?
- Какво мислиш за храната тук, в базата? - Отвратителна е.
Има ли нещо вярно в това със "Соления Петър" защото имах проблеми в тоалетната напоследък...
- Разкажи ми за тази снимка. - Тъкмо се чудех кога ще започнем със "Стар Трек" въпросите
Значи знаеш за филма.
Знам, че е икона за милиони хора, които нямат собствен живот.
- Разкажи ми за твоя космически кораб. - Моят бивш космически кораб.
Сега е купчина развалини. Също като живота ми.
Какъв е животът ти, Алф? Нещастен ли си? Кажи ми какво те развеселява.
- Освен FOX TV? - Освен него.
- Може ли да те питам нещо? - Разбира се.
Много съм притеснен относно "Не-питай-не-казвай" политиката тук при военните.
- Какво за нея? - Ами мисля, че го използвате за ваша изгода.
Спрете записа!
3..2..1..Огън!
Този тест е идеалният пример за лошите и нечовешки изпитания, на които Алф беше подложен.
Имал е въздушна възглавница. Просто не се е отворила.
Може би ще е най-добре да се срещнем с Алф и да говорим с него лично.
Това е силно непрепоръчително г-не. Той е много опасен.
И ако позволите да ви напомня висок е до кръста.
Къде точно е Алф сега?
Където му е мястото госпожо под максимална военна охрана.
И какво ще направи сега извънземния?
- Май нямам голям избор. - Нямаш.
Флеш! Разделяй и владей.
Яжте още чипс момчета. Пакета струва само 1 долар.
- Яжте и заради мен.Аз съм ограбен. - Ти си ограбен? Тъкмо изгубих здравната си осигуривка.
Ами... Късмет утре момчета. Обери ги Мърф и заключи сейфа.
Докато си прав, дай ми резултатите от "Санта Анита" и виж дали печелим от боя на Тайсън.
- Кой би помислил, че този затвор ще се превърне в златна мина. - Заемам се сър.
И поръчай пица от кухнята. С двойно сирене ама да си задържат "соления Петър".
- Спортисте! - Да, сър! - Какъв ми е графика за утре?
- Много натоварен! 8:30 - масаж. - Без горещо олио! - Няма да повторим тази грешка.
- 9:30 - Закуска. Задушено месо става ли?
- Получавам ли камъни? - Да. - А пресен миризлив крем?
Лоши новини за крема. Изтървали са самолета от Девъншир.
- Оу... Защо просто не ме намушкате? - Съжалявам.
- В 10 си на педикюр. - Този път правилната козметика ли е?
- "Бърнд Сиена". - Имам същите нокти като Луси. Особено по краищата.
- От 11 до 15 часът ти е обяда. - О, това се казва натоварен график.
И в 16:30 е времето или за чай или електро шоковата ти терапия.
Моля те, нека бъде чай. При тези обстоятелства бих предпочел дори помия. Свободен си.
Освен това, познавам се с Ясер. Не само, че прилича на Ринго ами и пее по-добре.
Оу, извинете.
Имайки предвид недоизяснените факти тази среща ще се проточи две седмици.
- До тогава извънземното ще остане под силна военна охрана. - Правилно решение, сър.
Нашата политика не торелира насилие над, извънземните, за това тестовете ще бъдат спряни до второ нареждане.
- Сър, силно възразявам. Нека записа покаже, че аз... - Закривам заседанието.
- Мамо... - На вашите услуги, сър.
- Какво? - Не казахте ли нещо, сър?
- Какво правиш тук? - Пожелавам ви лека нощ, сър... Лека нощ.
Рийс, как според теб се развиха нещата днес?
- Мисля, че генералът взе много правилно решение, сър. - Аз мисля, че беше безотговорно.
Безотговорно, да сър. Правилно и безотговорно.
- Рийс! - Още съм тук, сър.
- Нека ти разкажа нещо. - Сега?
- Израстнал съм без майка. - Не е зависело от вас, сър.
Имах майка, но когато бях на 12 я отведоха.Казаха, че така се налагало.
- Защо мислиш казаха това, Рийс? - Какво трудно предположение, сър. Дори и да знаех отговора.
- Бяха пришълци. - Отвъд границата?
- Отвъд космоса, Рийс. - А, от там ли. Да.
Живеехме във ферма и майка ми говореше все странни неща.
Говореше за странни обгорени пръстени в житата,
но никой не я вземаше на сериозно, докато не стана прекалено късно.
- Да вляза ли, сър? - Да, заповядай, настани се удобно.
И един ден извънземните отвлякоха мама,
Експериментираха с нея, промиха и мозъка, мислейки си, че
от нея ще извлекат лекарство за тяхния вид.
Съжалявам, сър.
- Какво ще кажеш за питие? - Не, благодаря.
- За мен, Рийс. - О, разбира се.
Когато майка ми пое по своят път тя остави бележка с неразбираеми символи.
Те казваха, че са безмислици на една откачалка, но аз знаех, о да аз знаех съвсем ясно.
И си обещах да открия истината.
Знаех си, че един ден ще бъда в отдела за борба с извънземни.
- Лед? - Да, моля.
В края на краищата открих, че тези символи наистина означават нещо.
- Какво означават, сър? - Не знам.
Но са същите, като мистериозните надписи, по планините в Перу.
И същите, като тези, които открихме на летящата чиния в район 51-ви.
Тези символи в момента се превеждат, сър.
Не ти е нужен превод, за да разбереш, че не пише хубави неща.
Мислиш, че това е целта на Алф?
Много е тясна границата между иследването на крави и яденето на котки.
Имате право, сър, но командващите не изглеждат много съгласни.
Командващите никога няма да знаят това, което аз знам.Или което скъпата ми майка знаеше.
За това трябва да поемем нещата в наши ръце, Рийс.
- Надушвам тайна операция, сър. - Това, което надушваш, е победа.
Победата на доброто, над злото един ден може да ме направи президент на САЩ.
- Мога дори да помогна на теб да си вземеш нашивките за лейтенант. - Уау. Толкова бързо.
Искам да подпишеш това медицинско разрешително.
И да позволоиш достъп до лабораторията от ниво 3.
Ако някой те пита нещо, просто му кажи,
че е биологичен материал секция 12/801. Подпиши тук.
- Строго секретно? - Да, нашата голяма тайна, Рийс.
Точно тук, в края. Нека ти помогна, синко.
- Това е. Добра работа. Поздравления. - Благодаря, сър.
Погрижи се.
Беше страхотна.Не падна духом дори за секунда.
Беше страстна, безмилостна и красива.
- И е тук. - Здрасти.
Оу, здравей!
Майоре! Тъкмо за теб си говорехме.
- Пийт, защо не си вземеш ябълков сок? - Да сър, веднага.
- Майор Хил? - Не, благодаря.
Добре, един ябълков сок. Ще се върна след няколко часа.
Много е забавен.
- Местят ме. - Какво? Кога?
Не по-късно от 8:00 утре сутринта. Пише го точно под подписа на Милфойл.
Не може да ни го причини! Имам предвид, ние сме много добър екип.
Разделяй и владей.
Извинете, трябва да се подпишете на това разрешително.
- Медицинско разрешително, ниво 3? За какво става въпрос? - Не знам, сър, в секция 12/801 е.
Ниво 3 е за биологични материали.
Би ли ни изчакал от вън, ей сега ще те извикаме.
Рийс се опитва да се добере до ваксините за биологично поразяване.
Охрана. Сержант Ромбоид още ли е дежурен?
Доставя вечерната пица, разбира се. Ами Мърфи? Страхотно, благодаря.
Мърфи? Майор Хил. Провери Алф, става ли?
Не, не му дължа пари.
Как му е графика за утре? Много натоварен, а?
Някакви промени през последните няколко часа? Сериозно? Защо?
По кое време? Добре. Благодаря за информацията.
Какво има?
Отложили са педикюрът му, заради медицински тест.
- Не мога да повярвам, че го правим. - Нямаме друг избор.
- Веднъж да го изведем от базата, после ще мислим за другото. - Не можем да го крадем. - Спасяваме му живота.
И къде ще го заведем във фермата на "Майнатаси" единственото място, където няма да го забележат.
- Добър вечер, Мърфи! - Добър вечер, майоре. Капитане.
Алф тук ли е? Глупав въпрос, все пак е затворник.
Да, спи.
- Трябва да проведем няколко теста тази вечер. - Той спи много дълбоко, сър.
- Това е добре, защото той не ни трябва буден - Повърхностни тестове...
- Можем да го направим сутринта, но просто не е същото. - Разбирам.
Просто Алф се изнервя, когато го събудят, освен ако не е за вечерната пица.
Която ще пристигне всеки момент, така че влизайте.
- Продава филми, които са все още само в кината. - Не сме тук да пазаруваме.
$2,99 за "Царя Лъв". Как го прави...
Още веднъж ще ви напомня да не обсъждате този случай...
Алф!
- Алф, събуди се. - Хей!
Ей леко с маската. Имах крем под нея.
Какво правите тук? Знаете правилата. Никакви посещения преди 9:00.
Алф, в голяма опасност си. Трябва да те изведем от тук. Назначили са ти медицински тест след няколко часа.
Сигурно е заради холестерола ми, последния път беше над 1 000.
Това ти е най-малкият проблем. Милфойл планира да тества серум върху теб.
- С черешов вкус ли е? - Отровен е и действа на епидермална основа.
- Значи не е с вкус на черешка. - Алф, ставай! Трябва да те измъкнем от базата.
Не мога да зарежа всичко това. Имам цяла корпорация, която да оправлявам.
Алф, избирай парите или живота!
- Е? - Мисля, мисля.
Няма време да обмисляш.
- Хей! Ау, ау, ау... - Успокой се, това е просто приспивателно.
Това ще ти излезе солено, приятел. Искам 10% от заплатата ти.
И ги искам в брой... в следващите... два...
- Бързо сложи го в пощенският сак. - Колко време имаме? - Трябва да сме готови до 30 мин.
- Спортиста ти носи пицата! - Да, Алф, отвори.
- Какво ще правим? - Сложи го в сака.
- Плъзни пицата под вратата! - Няма да се събере.
- Тогава я задръж. - А какво да правя с десерта?
- Излегни се някаде и му се наслаждавай! - Мерси, приятел. Добре ли се чувстваш?
Да, просто съм по-сит, от колкото си мислех.
Страхотна имитация на Алф, освен че никога не би използвал думата "сит".
Да, както и никога не би отказал храна, хайде.
Оп, изчакай.
- Господи... - По-тежък е, от колкото изглежда.
Нямаме късмет. 6 от 7-те му стомаси сигурно са пълни.
Чисто е.
- Къде отиваш, капитане? - Да карам, освен ако ти не искаш да караш.
- Никъде няма да ходиш, това е заповед! - За какво говориш?
Няма причина да се забъркваш в това.Моя идея е и си поемам последиците сама.
- Мислех, че ще го правим заедно. - Оценявам помощта ти, капитане, сега си свободен.
- Да не си ползваш по-високия чин срещу мен, Мелиса? - Майор и да, това правя.
- Не мога да повярвам! - Рик, това е заповед.
И ако не я изпълня какво? Ще отидеш при Милфойл и ще му кажеш, че не се държа дисциплинирано?
Нищо лично, майоре, но това е моя заповед качвай се в микробуса!
Ако минем през охраната, значи сме успели.
- Това микробуса на Мото ли е? - Беше. Сега е на Алф.
Спечели го на покер. Разхождат се уикендите.
Сигурно им взема такса и че го карат.
-Онова беше на лична основа, нали? - Кое?
- Не искаше да идвам с теб. - Не е така, харесвам те.
Харесва ми да работя с теб, ти си посветен на работата, разумен и чувствителен.
Не, че ме питаш, но мисля, че си чувствена, самостоятелна...
- ...красива. - И аз така чух.
Не искам да го вземаш на сериозно, все пак чувствам се така, откакто те чух за 1-ви път да казваш:
"Добре дошъл във въздушна база Едмънс" - Даваме го много бавно.
Мисля, че така трябва. Ти си ми шеф не съм знаел как се чувстваш...
- Не, искам да кажа... с 5 км/ч. - А, да. Съжалявам.
Добър вечер, майоре, капитане. Какво ви води насам, след 23:00?
Ами, крадем правителствени тайни и ги продаваме на шпионите.
Не, сериозно, карам майор Хил до гарата. Прехварлиха я.
Заповедта, госпожо.
Ей сега се връщам.
- Мислех си, че разбира от хумор. - Не беше толкова смешно.
- Къде съм? - Не поглеждай, пощата е будна. - По-тихо, Алф.
Сега си спомних. Абдикираха ме 2-ма човека. Тука има цип.
Млъквай, Алф!
- Трябва да използвам тоалетната. - Алф, залегни!
Ау, това беше приемливо болезнено, на фона на цялата ситуация.
- Всичко изглежда легално. - Благодаря, сержант.
- Трябва да изчезваме. - На мен го кажи.
- Моля? - На мен го кажи!
Благодаря.
Не разпознавам тази част на държавата... сигурно е от чантата на главата ми.
И ще си останеш с нея, докато не стигнем. Къде отиваме?
- Чувал ли си за Декстър Мойърс? - Да, НЛО-пича дето го изритаха от НАСА.
Не са го изритали, напусна. Искаше да направи публична информацията за извънземните.
- И го преместиха в отдела за симулации. - Ти от къде знаеш толкова много за него?
Беше приятел на баща ми. Обадих му се и той предложи да ни помогне.
- Къде живее? - Близо до Аризона, на границата с Ню Мексико.
Боже мой! До тогава трябва да съм успял да изплувам от тази чанта.
- Защо си толкова вкиснат, Алф? Спасихме ти живота. - Спасихте ми живота?
Отведохте ме от приятелите ми, които случайно правех щастливи от живота.
Добре. Проверих на рецепцията - няма рум сервиз.
Голяма изненада. Късметлии сме, че има тоалетна.
- Ами ако Рик ти донесе нещо за хапване? Това ще те ощастливи ли? - Не можете да ми купите храна!
- Освен ако не е пържено пилешко. - Ще видя къде е отворено. - Може би няколко хамбургера.
- Добре пиле или хамбургери? - Не, пиле и хамбургери.
- И понички. И вземи сос. Обичам да си топя. - Леле..
Освен това ако има химическо чистене наблизо, предлагам да измиеш чантата.
Защо? Какво и има на...
- Казах ти да спреш на някоя бензиностанция... - Ще отида за храната.
Последно повикване! Някой иска ли го това пърченце?
Отива си... Отива си... Няма го!
- Може ли да поспим вече? 3 часът е. - Нощта е хубава. На кой му се играе на Туистър?
- Къде остави приспивателното? - Чух те!
- Моля те, Алф, нуждаем се от почивка. - Добре хайде да уредим спането.
Аз вземам леглото, понеже вече съм на него, а много ми падат космите.
- Добре ние ще си останем на дивана. - Очевидно се сдушихте тази вечер.
Не сме се сдушили, просто няма къде другаде да спим.
Айде стига! Вие двамата си играете на Барби и Кен, откакто напуснахме базата
- Би ли намалил телевизора? - И без това има само реклами по това време.
Какво ще кажеш да го спреш?
Виж ти, това е онзи от "Wonder Rake".
Скок - подскок...
1,2,3,4... Скок - подскок...
- Някой чука! - О...Боже...Някой...Чука...
- Алф, скрий се в банята! - Мина много време, от както чух за последно тези думи.
- Добър вечер, приятели. - Здравей.
Казвам се Ърни. Карам камион.
Ако погледнете на паркинга, зад мен, ще го видите 18-тия е моя.
А, да, ето го... 16,17,18...Да!
- Да пътуваш цели 20 часа може да те накара да се чувстваш уморен. - И изгорял.
Трудно е да заспиш, когато от съседната стая чуваш как леглото се удря в стената.
Извинявай. Съжалявам. Ние бяхме...
Виж и аз съм бил на вашите години и са ми се искали разни неща, но чак пък...
- Ние не сме... - А... Извинете ме.
Алф, чисто е, можеш да излезеш вече. Алф?
- О, не! - Какво? какво пък сега?
Избягал е!
И сега голямата загадка, колко бихте дали за невероятния "Wonder Rake"
- $20 - Помисли си, преди да отговориш!
Защото има специална награда телевизор...
Помислих си, давам $25!
$100? $50? слизаме по-надолу $19,95?
Да видим как се справя Синди...
Здрасти!
- Имаш ли телефон? - Какво?!?
Добре, отпусни се, преодолей първичният шок и ми отговори на въпроса:
Имаш... Ли... Телефон?
П-п-платен... отвън.
- А балтон имаш ли? - Това пък за какво? - Каза, че телефона е отвън, нали?
Тогава ще ми трябва балтон и шапка, ако имаш някаква.
Да...
- И ще ми трябват 25 цента. - Да... Разбира се... Каквото кажеш.
- Няма да ме ухапеш, нали? - Не и за 25 цента.
- Не си от тук, нали? - От Минесота съм.
Някак си ми се струва, че си от по-далече.
- Мичиган? - Да... Щата на лакомниците. (Лакомник, наричат жител на Мичиган).
Да...да... това обяснява всичко.
Оценявам помощта, балтона и 25-те цента.
Трябва да тръгвам, ти... продължавай си и се забавлявай.
- Ако ме разбираш. Чао. - Да...
- Докладва сержант Мърфи. - Мърф, ти ли си?
Алф! 5 сутринта е, прекалено рано е за рум сервиз.
Не се обаждам за рум сервиз. Дори не се обаждам от стаята си. Питай ме къде съм.
Къде си?
Седя си на някакъв ъгъл, някъде в Аризона. Яко съм я загазил.
Чакай малко. Някой намаля скоростта, за да може да ме огледа.
- Да, бе! Кара червен форд пикап, нали? - Как позна? - Просто предположих.
Чакай малко, Мърф, не се бъзикам!
- Казваш ми, че си извън базата? - Да! Отвлякоха ме Рик и Мелиса.
- Майор Хил и капитан Молакън? - О, прости ми, пропуснах етикета.
- Къде са те? - В мотела.
- Какво правят в мотела? - Нищо особено, те са просто добри приятели.
Виж, трябва да побързам. Момичето с Форда пак се връща.
- Има пушка и ще стреля на месо. - Какво искаш от мен?
Донеси ми парите, кредитните карти и рулетката ми. Ще трябва да си изкарвам прехраната някак.
Ще направя, каквото мога. Как да се свържа с теб?
Остави съобщение по интернет.
СЛАДКИ КОТЕНЦА СЕ ИЗЛЕЖАВАТ
Сладки котенца се излежават? Боже, мой... Закуска!
- Някакъв късмет? - Не.
Ако не броим лошият късмет, значи изобщо нямаме никакъв.
- Добре, аз ще взема буса и... - Задръж.
- Имам предчувствие. Ти чакай в стаята, в случай, че се върне. - Къде отиваш?
Ей сега се връщам.
- Какво ще пиеш? - Нищо. Бих искал да видя менюто.
- Не сервираме храна. - Това не е ли "Сладки котенца се излежават"? - Да.
Тогава искам една хубава, голяма, дебела котка... почти задушена.
Ти да не си някакъв психопат?
- Добре, успокой се. - Какъв е проблема?
- Какво, по дяволите е това чудо? - Всичко е наред, мога да обесня.
Обеснявай тогава. Веднага!
Карнавал. Отиваме на карнавал и това са ни костюмите.
- Какъв карнавал? - Какви костюми?
Тези, в които сме облечени.
- Какви костюми? - Добре, вече трябва да тръгваме.
Никъде няма да ходите. Без да сте изпили поне 2 питиета.
По 2 всеки.
В такъв случай искам Мелмакско Мартини.
Щом нямате прясен котешки сок, можете да си смените заглавието.
Добре, Заповядайте. Ето и за дамата. Много благодаря, страхотни сте.
Хайде тръгвай.
Дано да не се надявате на награда за костюмите.
Униформата е добра имитация, но по-лош кучешки костюм не бях виждал.
- Предлагам да нападнем врага, сър! - Отхвърля се, движи се!
Хайде!
Хей, леко с кучешкия костюм. Под наем съм го взел.
- Страхотно, ченгета! - Какво му е страхотното?
Да видим сега. Около 4:34 сутринта ниско, космато създание, влязло тук.
- Лакомник. - Лакомник. - Беше от Мичигън.
Лакомник от Мичигън, питал за телефон и после ти откраднал шапката и балтона.
Не, взе ги на заем, но нека бъдем реалисти. Никога няма да го видя отново.
На твое място не бих бил толкова сигурен.
Какво си мислиш, че правиш? Сега тук гъмжи от ченгета.
- Да се надяваме, че ще изчезнат, преди хеликоптерите да пристигнат. - Какви хеликоптери?
Армия, база, въздушни сили, пехота.
Може без да искам да съм се свързал с военните.
- Това как по-точно може да е станало? - Телефонно обаждане.
- Чие? -Мое. - Кога? - Преди.
- Как? - Направи си извода.
- Сигурен ли си? - Разбираш го директно от устата на лакомника.
- Защо? - Защото се нуждая от нещата си.
Не говоря на теб, говоря на него!
- Трябва да изчезнем от тук. - С какво? С микробус, собственост на военните? Вероятно има система за проследяване.
- Мога ли да предложа смяна на колата? - Не, не можеш. - Хубаво.
Наистина не трябва да караме този микробус.
Добре...
Как смяташ да се реализира смяната на колата?
- Каква смяна на колата? - Тази, която предложи преди малко!
- Сигурен ли си, че съм бил аз? - Защо изобщо го слушаш?
- Смяна на колата не е лоша идея. - Ще се погрижа.
- Не можеш да излизаш. - Преди малко къде бях?
Пусни го да излезе.
- Добре, имаш 5 минути. - Добре, няма проблем.
Ще ви намеря кола. Боже.
- Помниш ли ме? - Пича от Мичигън.
Да. Връщам ти шапката и балтона, доста окосмени. И 25-те цента.
Благодаря.
Имам един подарък за теб. Виждаш ли онзи микробус отвън?
- Този, с надпис "Правителствена собственост"? - Точно той.
Твой е. Аз съм с правителството и ние искаме ти да го притежаваш.
- Наистина ли? - Да. От какво друго се нуждаеш? - Ми не знам... чорапи.
Няма проблем, ще ти изпратя на едро. Надявам се, че ти ходи камуфлажно синьо.
- Обичаш ли музика? - Да.
Ще ти пратя няколко CD-та. 100 Стигат ли?
- Къде е уловката? - Няма уловка.
Ти ми зае 25 цента, аз ти давам чисто нов микробус и 1000 долара, под формата на различни предмети.
- Когато направиш добро, то ти се връща. - Уау, благодаря.
Оу, колко съм разсеян.
Аз ти дадох микробуса си. Как ще стигна там, където отивам?
- Ти каква кола караш? - Кадилак, 59-та година.
- Колко струва? - 700 - 800 долара. - Да видим...
Дадох ти микробус, чорапи, CD-та...
Даваш ми колата и 500 долара и сме квит.
- Нямам никакви пари. - Както и да е, караш реликва.
Просто ми дай ключовете. Предполагам нямаше да стигнеш чак до тук, ако беше глупав.
Трябва да си удържиш на обещанията.
Предполагам няма неочаквани изненади, покрай колата.
- Не. Сделката си е сделка. Приемаш или не? - Приемам.
Между другото, при първа възможност пребоядисай микробуса.
Чао.
Климатик, луксозно легло, широкоекранен телевизор, палми.
Господа, да не искате да ми кажете, че извънземният е живял в тези условия през цялото време?
- Не, сър. Истинската му стая е с 5 стаи повече, но той се оплака че става течение. - Разбирам.
- Защо не го настаните в президентският апартамент на хотел Риц? - Всащност, Алф го предложи, сър. - Спестете си коментара, сержант.
- Генерал, Милфойл! - Да, Рийс. - Засекли са майор Хил, капитан Молакан и Алф.
Много добре, синко. Искам да събереш целия първи отряд.
- Искам лично да поема командването по този случай. - Вече е уредено, сър.
Рулетка, пинбол, маса за блек джек, негово собствено казино.
- Знаеш ли нещо по въпроса, Рийс? - Да, сър. - Моля?!?
Но идвах само в сряда. Беше нощта на Монте Карло.
- Дължите ми по един рапорт! - Да, сър.
- Той каза, че ще дава по 2% от печалбата за бездомните, сър. - Няма бездомни военни, идиот такъв.
Хей, хей, хей, возя се отзад на розов Кадилак, Джак.
Ям си снакс, и си мисля за миналото, когато бях на стария Мелмак.
Израстнах в колиба, без "Nick Nite" (американски телевизионен канал).
Без, да се засягаш, чичо ми недочуваше, постоянно ми се бъркаше.
- Алф! - Какво?
- Какво правиш? - Рапирам с вятъра, пич. За живота вкъщи.
Не си израстнал в колиба и никога не си се женил.
Това е рап, все пак. Не е задължително да има смисъл.
- Ще те помоля да залегнеш, за да не те виждат хората. - Ако го направя, няма да мога да ям буболечките.
- Печелил съм първо място за облизване на потни мухи. - Яйкс.
- Колко има още? - Не е много.
- Защо Карл Сеган би живял толкова далеч? - Не е Карл Сеган.(Артист от "Стар Трек")
Декстър Мойърс е. Бивш пилот, изпитател на НАСА е и освен това е експерт по НЛО.
- Добре, че не е Карл Сеган. - Че какво му е на Карл Сеган?
Освен косата му ли? Ами другото е, че не се е научил да произнася правилно планетата "Оран".
- Искате ли да ви кажа как се произнася всъщност? - Не!
Добре.
- Така или иначе ще го каже, нали? - Вероятно.
Уран.
Така се произнася.
- От цели 10 минути не съм видял нито една кола по тази магистрала.
Това не е магистрала. Това е улицата на Декстър Мойърс.
Уау. Супермаркет.
Добре, признавам си впечатлен съм.
- Аз ще вляза, а ти стой с Алф. - Купи и пудинг.
А ти залегни зад седалката.
Виж ти! Още една бутилка Джин.
- Изхабен патрон. - Залегни!
--Кажете името си и причината, поради която идвате.--
Мелиса Хил. Д-р Мойърс ме очаква.
Моля, изчакайте, проверявам.
- Мелиса? - Да. - Аз съм Нина, помощничката на Д-р Мойърс.
- Влезте, вземете и приятелите си. - Мисля, че първо трябва да говоря с Д-р Мойърс.
Разбира се.
Изглежда почти като човек.
Това е колегата ми Рик Молакън.
- Мога ли да ви предложа нещо освежаващо? - Не, благодаря.
Празен курс.
- Говори, почти като човек. - Това е Ракета, нашият робот, прислужник.
- Мелиса. - Удоволствие е отново да се срещна с вас, Д-р Мойерс.
- Моля те, Казвам се Декстър, наричай ме Декс.
- Не мога да повярвам какво невероятно излъчване имаш. - И аз така чух.
Седни.
Баща ти беше прекрасен човек. Няма да забравя първият път, когато го срещнах в НАСА.
Работехме върху един таен проект.
И първото нещо, което направи, беше да ми покаже снимка на 9 годишната си дъщеря "свинска пържолка".
- Свинска пържолка? - Да, кръстил те на великите си моменти, когато бил лейтенант на хълма "свинската пържолка"
Ордьовър?
- Гладна ли си? - Не, благодаря.
- Две на нула за теб.
- Трябва да се върна при колата. - Паркирайте в гаража и влизайте.
Благодаря ти за...
Че ви приех тук ли? Удоволствието е мое.
- Да ти кажа доста съм разтревожен,относно тази среща с извънземното. - Има труден характер.
Тук ще се чувства в безопасност. И обещавам да не те наричам свинска пържолка.
- Знам, че галеното ти име е Ангелче. - Така е...
Много ти отива.
- Отивам да доведа приятелите си. - Добре.
- Е? Всичко наред ли е с Мойърс? - Да. Той е невероятен, перфектен е.
А това невероятно създание, което отвори вратата би ли могло да е госпожа Мойърс?
- Не. Мисля, че си няма приятелка. - Да се надяваме, че отношенията им са само делови.
Добре дошла отново.
Рик, това е Д-р Мойърс... Декстър... Декс.
- Декс, Това е Рик Молакън. - Докторе, слушал съм много за вас.
Искам да ви благодаря, че рискувахте, за да спасите извънземната форма на живот.
- Като стана въпрос, къде е то? - Алф? - Какво? - Можеш да влезеш вече.
Не бързай толкова, имат си котка.
Ела тук, пис, пис...
- Алф, влез в стаята. - Ще се върна с готварския ми нож.
- Алф, това е Д-р Декстър Мойърс. - Как е колега?
E, Д-р Мойърс, какво мислите?
Мисля, че това е момента, който съм чакал през целия си живот.
Аз също.
- Влизайте. - Не бързай толкова.
Коя е 7-мата планета, след слънцето?
- Уран? - Това е Мак Дъф.(Артист от "Стар Трек")
ПРАВИТЕЛСТВЕНА СОБСТВЕНОСТ
Удивително. Напълно удивително.
- Ще поръчате ли 8 десерта? - "Muchos gracias"(Много благодаря б.пр. Испански), Ракето Майсторе, дай ги насам.
Опасявам се, че този беше последният, освен ако не искате да оближете контейнера.
- Всъщност искам. - Още една туба отпадъчен сок, за да го измием?
- Как позна? - И аз съм го облизвал.
- Метаболизма ти е невероятен. Как се изхранвате на Мелмак? - Плодове, зеленчуци, бездомни котки...
Но в ограничени количества. Аз работех като фотомодел на бельо.
Имам толкова въпроси за космоса, времето, вселената...
И аз имам няколко въпроса, относно Нина.
Какво харесва, какво не харесва и дали ще и хареса да стане фото модел на бельо.
Това е най-невероятното място, което съм виждала, Декс.
- Бих могла да живея тук. - Просто си избери стая.
- Ти какво мислиш за къщата, Рик? Много си мълчалив - Страхотна е.
Компютрите, комуникационните системи, камерите...
Не мога да се сетя за нещо, което да липсва.
- Салфетки. Липсват салфетки. - Ще ги добавя в листа за пазаруването.
- Пазаруваш сам? - Да. И готвя.
- Уау! - Уау...
- Това изненадва ли те? - Не, просто мислех, че Нина готви.
- Не. Нина не готви. - Не и се налага.
И никога няма да ти се наложи.
- Искате ли плик за повръщане, сър? - Не, но така и така си тук...
Би ли ми почистил скута с прахосмукачката, Нина има нужда от чисто място, където да седне.
Ще се върна с торбата за пазар. Следващия път ще запомня да взема прахосмукачката.
- Това е първият робот с лично отношение, който виждам. - Направих го, след като бившата ми жена почина.
- Конструирал си Ракета сам? - Да, когато бях в НАСА.
Пазарува, готви, строи роботи.
Май съм много подходящ човек, а?
Като стана въпрос за НАСА, какво се случи, че те изритаха?
Не го изритаха.
Той напусна, защото правителството укриваше информация, която той смяташе, че трябва да бъде оповестена.
Ако някога ти говоря с такъв тон, шамаросай ме.
Ето какво се случи: през 1978 г. аз и още двама пилота изпитатели забелязахме НЛО над Юта.
Аз бях единственият, който публично оповести, че е видял нещо.
Правителството отрекло всичко и отстранили Декс. Той можеше да е следващия човек, стъпил на Луната.
- Първият беше много загубен. - Нийл Армстронг?
Да. Имаше толкова индивидуалност, колкото една мишка.
И тази глупост с "Една огромна стъпка за човечеството"... Кой го е писал това? Анди Руни?
- Не. Мисля, че Нийл си го измисли сам. - Трябвало е да го зарежат на Луната.
Не четох ли някъде, че са те обвинили в инцидент в лаборатория?
Този инцидент беше най-голямата лъжа, която правителството някога е измисляло за мен.
- Нека просто сменим темата, става ли, Рик? - Добре.
Какво ще кажеш да се поразходим малко извън приличните ти маниери?
- Няма да ми е за първи път. - Не е ли невероятна?
Ако съм разбрал правилно, правителството те обвини, че си бил информатор, нали?
- Не съм го измислил аз. - Държиш се много неуважително към домакинът ни.
Да. След всичко, което той ни предоставя.
Добре. Прави сте. Извинявам се, загубих контрол.
Виж, единствената ми цел беше истината да излезе на яве. На някои хора това не им хареса.
Чакай малко. Това ли е планът? Искаш да покажеш Алф на света?
Абсолютно. Докато хората знаят, че същаствува, той ще бъде в безопасност.
И нека не забравяме момента на славата.
Наистина ли искаш да виждаш Алф-кукли и всякакви други играчки?
Стига да са плюшени. Не изглеждам добре в полиестър.
- Ама ти сериозно мислиш да го направиш. - Да, очаквам обаждане от Наиджъл Невил.
- Наиджъл Невил от GTM? - Стар приятел ми е. - Разбира се...
Опитвам се да вкарам Алф в шоуто утре вечер. Ще предават на живо от Лондон.
Найджъл Невил, на живо по GTM? Наистина ли мислиш, че това е най-добрият начин да представиш Алф на света?
Рик има право. Предлагам да изчакаме за "Спасители на плажа"
Ако някой ме слуша мисля, че риска е голям. Пътуване със самолет до Лондон и Алф на живо по някаква комерсиална телевизия.
Алф няма да ходи никъде. Ще направим интервюто от тук, чрез сателит. Никога не бих изложил Алф на опасност.
Сега не се ли чувстваш глупаво?
Ще отидем в Лондон друг път, патенце.
Пст. Рик. Събуди се!
- Алф, какво правиш? - Трябва да се свържа с Мърфи по интернет.
- Но не знам как работи компютъра на Декс. - Защо не извикаш него да ти помогне?
- Рик, никога не съм те виждал такъв. - Има нещо в този човек, което не ми харесва.
Искам да кажа под този ъгъл. А аз си мислех, че аз имам голям нос.
- Хайде, да вървим. - О, боже.
Ето списък с нещата, които Мърф трябва да ми прати.
Обещах на Нина чорапи. Надявам се да и ходи камуфлажно синьо.
- Наистина ли смяташ, че имаш шанс с нея? - Имам, ако успея да и дам чорапите..
Дай ми списъка, забравих да добавя стриди.
- На Нина за какво са и стриди? - Не са за нея. За мен са.
(ОПЕРАЦИЯ РАЗПЛАТА) АЛФ
Алф, това с каква цел с го правил?
- Проблеми със съня ли имате, момчета? - Не, Алф имаше нужда от компютъра.
Притесних се, защото когато компютъра се вклиючи, се включват и камерите, и всичко, ковто става в стаята се записва.
Ами той просто искаше да прати нещо по интернет. Направил си е списък.
- Може би аз мога да помогна. - Да, Рик, изчезвай.
Нека някой, който знае какво прави да седне.
- Ако ви трябвам, ще съм в стаята си. - Няма да ни трябваш.
Относно последният продукт в списъка.
Мисля, че трябва да наблегнем на "презрамки"
Мелиса? Мелиса!
- Кой е? - Рик.
Влез.
Здравей.
Виж... Съжалявам. Държах се като ревнив идиот.
- Извинението прието. Лека нощ. - Да, но това не променя мнението ми, относно Декстър.
- Току-що видях нещо на компютъра му, което ме кара да се съмнявам още повече. - Какво нещо?
Не знам. Файл, наречен "Операция Разплата".
имаше имена, места и числа. Големи числа. И имаше нещо общо с Алф.
- Исках да се уверя, че всичко е наред. - Рик тъкмо ми пожелаваше лека нощ.
- Това е добра идея, все пак утре ни чака тежък ден и всички трябва добре да се наспим. - Да.
- Лека нощ. - Лека нощ.
Лека нощ, Рик.
Имам чувството, че на Рик не му харесват плановете ни за утре.
Нищо му няма. Просто иска да се увери, че постъпваме правилно.
- Ти мислиш ли, че постъпваме правилно. - Да.
- Нали е така. - Да кажеш истината винаги е правилната постъпка.
До утре.
Лека нощ, Ангелче.
Мисля, че това са всичките отпадъци, сър.
- Колко време са били тук? - 6 часа, сър.
- 6 часа...? - "Бърнд Сиена".
Близо. Много сме близо, господа. Сложи го в плика, сержант.
Благодаря.
- Искаш да ми кажеш, че няма нищо на видео записа? - Сигурно е изключил камерите.
- Значи няма как да проследим колата. - Опасявам се, че не, господине.
Един момент, моля. Лондонския "Таймс" е. Искат да знаят защо Наиджъл извадил Нелсън Мендела от шоуто, за да интервюира теб.
- Кажи им да гледат, за да разберат. - Камъните ви, сър. И миризливият крем.
Страхотно! Минаха векове. Къде ми е сиренето?
- Заминавам за Уисконсин, незабавно. - Карай внимателно.
- Добро утро. Искал си да ме видиш? - Да.
Ей, Декс. Нека аз да и кажа. Познай кой дигнал гълъбите тая нощ.
Ще ти дам джокер: Рик.
- Рик е заминал? - Заминал, изчезнал, офейкал, изпарен, "Аста ла виста, бейби"
- Къде е отишъл? - Мислехме, че ти ще знаеш? - Как бих могла да знам?
- Не сте ли го обсъждали или да ти е оставял бележка? - Не. Толкова съм изненадана, колкото и ти.
Намерете го!
- Къде мислиш, че е отишъл? - Убий ме, не знам. Подай ми поничките.
- Административно бюро. - Пийт?
- Рик, това ти ли си? - Слава богу, че си в офиса.
- Къде си човече? - Далеч от базата. Много далеч от базата.
Както и да е. Предполагам вече всички знаят за случилото се, нали?
Имаш предвид това, че избягахте от базата и отвлякохте военен затворник? Имах известни подозрения.
- Обзалагам се. Слушай, Пийт. Трябва да ми направиш една услуга. - От какво се нуждаеш, Рик?
Искам да проникнеш в базата данни и да ми дадеш всичката информация за военен скандал, наречен: "Лабораторният инцидент"
- Лабораторният? Звучи познато. - Да, случило се е някъде 1979 или 1980 г.
- Добре, Ще се заема. Как мога да се свържа с теб? - Не можеш. Ще ти се обадя пак.
- Добре, дай ми 1 час ще видя какво мога да направя. - Благодаря, Пийт. Оценявам го.
- Рик, приятно ми беше да се чуем. Грижи се за себе си, чу ли, приятел?
Ти също. Благодаря.
- Засече ли това, Рийс? - Напълно точно, сър. Пращаме кола.
Намери го, синко. Заради мама.
- 120 см. Талия. - На диета съм след празниците.
38 см. Врат.
Вижте, ще ви спестя труда. Същия размер за костюм съм, като Дани Девито.
И същия размер за рокля, като жена му.
- Сателитната връзка е наред, но все още нямаме телефонна връзка с Кувейт. - Дръж ме в течение.
56 см. Рамена.
- Какво правиш? - Меря Алф за космическия му костюм.
- Искам да изглеждам автентично. - Ти си истински, какво по-автентично от това?
Декстър получава лека сценична треска, ще говорим после.
Знаеш ли, Декс. Мислех си, относно това за славата.
- Трябва да внимаваме, не искам да изглежда, сякаш съм се продал. - Точно така. Кадилак 59-та година.
От както почнаха да слагат героите от "Дисни" върху дезинфектанти за тоалетна. Срамота...
- Може би това е причината, поради която Катсенбърг напусна "Дисни" - Намерете шофьора.
И мисля, че трябва да ограничим нещата до опаковки на сирене или каквото и да е, стига да не е желирано.
- Нека не следваме стъпките на Бил Косбъс. - Добре, Нищо желирано.
- Алф, какво правиш на масата? - Предпочитам да гледам на нея, по-скоро, като на пиадестал.
- Оператора каза, че е готов да говори с теб. - Страхотно.
Ако не си добре гримиран, камерата може да добави 10 кг. в носа ти.
Научих това от филмите на Жерард Депардю.
- Декс, може ли да поговорим за секунда? - Аз ще наглеждам Алф.
- Какво има? - Рик. Обаждал ли се е?
- Не. Не е. - Малко съм притеснена за него.
След всичко, което преживяхме заедно.
Съжалявам, че той те разочарова.
Снощи, когато дойде в стаята ми, тои беше много растроен. Каза, че е видял нещо на компютъра ти.
Не се бях замисляла до сега, но току-що чух разговор между двама твои помощници
и те говореха за същото нещо. Какво е "Операция разплата"?
- Още кафе? - Не, не...
Аз бих искал една чаша.
- Сър! - Капитане...
Май не си предполагал такава развръзка.
- Съжалявам, че се налага да направя това, защото наистина те харесвам. - Не мога да повярвам, че подведох Алф в капан.
Не мисли за това, като за капан, а като за възможност. Обещавам, че няма да нараня Алф, прекалено е ценен.
- Знам, 5 цифрени суми. - Мелиса, не разбираш, Алф е 5 цифрената сума.
- Продаваш Алф? - На възможно най-висока цена.
Само той може да докаже на света, че извънземни съществъват.
- Няма да ти се размине. Правителството ще те преследва, до последния ти ден. - Ще избягам пак, Ангелче.
Никога повече не ме наричай така.
Когато покажа Алф на света, правителството няма да е в състояние да направи каквото и да било, за да ме спре. Мисля, че Алф заслужава някаква награда.
- Например $1 000 000 и безопасно извозване извън страната. - Мразя те!
Ами, обмисли го. Имайки предвид, че нямаш много възможности.
Искаш ли да гледаш телевизия? Чух, че шоуто на Наиджъл Невил щяло да бъде много интересно тази вечер.
Ще намерим извънземното, без значение дали ни сътрудничиш.
Разбира се. Само дето ще ви отнеме повечко време, ако не сътруднича.
Знаем, че е тук ще претърсим района в радиус от 100 мили.
- Явно си мислите, че си е тръгнал пеш. - Моля?
Нищо. Представи си, че са си наели частен самолет, например. За всеки час, ще изминава по 100 мили.
Слушай какво, малък посерко такъв! Предлагам ти да говориш по-ясно и бързо.
Или ще ти сритам задника толкова силно, че дъхът ти ще смърди на пръдня.
Добре, ще сътруднича.
Знаех, че ще проследите обаждането ми в базата. Исках да ме намерите.
Готов съм да сключим сделка.
- Каква сделка? - Ще ви кажа къде са, ако обещаете да не наранявате Алф и Мелиса.
Защо да се съгласявам?
Защото ако не го намерите в следващите 50 минути, ще бъде прекалено късно.
Алф ще бъде показан на света, а цялата ви кариера ще изглежда смешна.
- Достатъчно, Луи. Не съм Бърт Рейнълдс. - 6 минути до ефира, Д-р Мойърс.
- Всички ли са на линия? - Освен краля на Йемен. При него още е сутрин. - Дано да събере парите докато слънцето огрее и при него.
Между другото приемай само американски долари. Без рубли, йени, франкове, драгми и определено никакви песота.
50 милиона долара в началото и 10 милиона след това.
- Къде е Алф? - В зелената стая.
- Как се чувстваш, сладур? - Ох, силно напрегнат.
Мислех си да пусна няколко тоалетни базици, за да привлека вниманието на англичаните.
- Разкарай се, Рене. Не искам да се появя на екрана прекомерно спластен.
- Изглеждаш зашеметително. - Как си, приятел?
Как мислиш?
- Защо сте му сложили вратовръзка? - Защото така пожела той, сър.
- Изглеждам добре с реквизит. - Не ти е нужен реквизит. Просто излез и бъди себе си. Отърви се от това.
Ще ги върна на Хю Хефнър.
- Надявам се да ми провърви с шегите. - Без шеги, Алф.
Ето една. Каква е разликата, между хавлиената кърпа и тоалетната хартия?
- Не знам. - Значи ти си бил!
Схвана ли? После мислех да вкарам малко гавра с Би обществото.
Без шеги!
Боже, Декс. Виждам голяма промяна в теб. Да нямаш проблеми със съня?
- 3 минути до ефира. - Ще те вкарам след първия релкамен блок.
- Реклами на какво? - Какво е значението? - Не искам да се появявам след реклама на женски продукти или почистващи препарати.
Трябва да тръгвам.
Знаеш ли. Сигурно има начин да вкарам шегите без да са толкова очевидни.
Той каза без шеги, Алф и говореше сериозно.
Боже, Нина. Зпочнах да виждам и в теб голяма промяна.
- Декс, чуваш ли ме, приятел? - Силно и ясно, Найджъл.
- Би ли ми подсказал за какво ще с говорим тази вечер? - Трябва да ми се довериш.
- Не съм те разочаровал никога, нали? - Не си. И сега не е момента да го правиш. Нелсън Мендела е леко разстроен.
Обзалагам се, че е така.
- Телефонните линии са отворени за слушатели. - Така трябва. Ще има голям интерес.
Добре, готови ли са всички? Влизаме след 5...4...3...2...и...
Добър вечер на света. Тази вечер аз ще си говоря с Д-р Декстър Мойърс.
Най-добрият специалист по НЛО и всякакви подобни явления в САЩ.
Той казва, че тази вечер ни е подготвил голяма изненада, така че останете с нас.
Много мислих. Може би да се покажа по тази английска телевизия не е най-правилното решение.
Бих изкарал повече пари дори на рок турне.
Ще се покажеш по телевизията. Уредено е вече.
Ще се справиш страхотно, сладурче, повярвай ми.
Искам да говоря с Мелиса. Може да правя най-голямата грешка в кариерата си.
Алф, сега не е най-подходящото време да говориш с Мелиса. Тя е... заета.
Декстър Мойърс. Пилот, изпитател на НАСА, учен, който почти стъпи на луната.
- Как си, приятел. - Супер съм, Найджъл.
- Трябва да ползвам едното място за извънземни. - Не можеш! - Трябва.
- Алф, не! - Налага ми се. - Върни се.
Хората в НАСА, когато чуят името Декстър Мойърс казват, че си се побъркал.
Веднъж спомена, че си забелязал НЛО и правителството ти не само го отрече,
но и направи така, че да намаш възможността да забележиш друго. Разкажи ни каква е истината, Декс.
Истината ще се разкрие тази вечер, Найджъл.
Кулминацията на всичките тези години, в които съм вярвал в съществуването на извънземна форма на живот.
Тази вечер истината ще излезе наяве, а аз ще бъда оправдан, защото вече има живо доказателство.
Чакай малко. Да не искаш да ми кажеш, че някъде по лицето на земята има истинско извънземно?
Да. То е тук в студиото до мен и след минутка ти и милионите твои зрители ще го видите.
Хайде стига, Декс.
Той е от планетата Мелмак и името му е Алф.
Това е много сериозна работа, Декс след малко ще я проверим.
След минутка ще разберем дали това е сензация или поредната лъжа.
Останете с нас , за да се срещнете с Алф. Не сменяйте канала.
- Излез, заради Нина. - Къде е ароматизатора?
Алф, излизай. Всички те очакват.
Д-р Мойърс!
- Къде е Алф? - Заключил се е в тоалетната. - Моля? - Не иска да участва в шоуто.
Изкарай го от там, разбий вратата, просто го доведи!
- Алф, излизай, чакат те. - Не мога. заклещил съм се на седалката.
Разкарай се. Отваряй, Алф.
- Успокой се, приятел, чакай си реда. - В ефир са!
- Как ми е косата? - Оскъдна. - Изчезни!
Тук сме отново, приятели с Декстър Мойърс и Алф.
- Там ли си, Декс? - Тук съм, Найджъл.
Всички сме застанали на ръба на столовете си със затаен дъх чакаме да се срещнем с Алф.
Все още е в тоалетната.
- Той не е точно тук в момента. - Защо ли не съм изненадан...
Искам да кажа тук, в студиото е, но просто не е тук, до мен.
Пудрят му носа малко се притеснява, за това колко голям ще изглежда по телевизията ти би трябвало да го разбираш.
Трябва да видим истината, Декс. Целият свят ни гледа.
Сигурен съм, че всеки момент ще го доведат.
Не знам какво стана, сигурно сме загубили сателитната връзка.
Щоуто свърши, Декстър. Отмениха ти участието.
Лейтенант, тази операция е под мое командване и аз искам това извънземно невредимо.
Алф, отвори... хей, хей, хей...
Както казах преди рекламата трябваше да разберем дали е сензация или поредната лъжа. Мисля, че вече разбрахме какво е било.
Ще пуснем още един рекламен блок и когато се върнем ще ви срещна с Теди Гар.
Успокой се, капитане. Наслаждавай се на плодовете на живота.
- Рик! - Мелиса!
- По-внимателно с нея. Мисля, че сключихме сделка. - Какво ще кажеш за нова сделка, капитане?
Ти и партньорката ти ще бъдете понижени в чин.
Плюс бонус: Извънземния ще бъде мъртъв до следващата седмица.
Устройва ли те?
Знах си, че не може да ти се има доверие.
- Членовете на събранието трябва да знаят какви са били плановете ти. - Какви са били според теб?
Това е разрешително за отровният серум, който си поръчал, за да убиеш Алф.
- Какъв серум? - Нека ти освежа паметта.
Ниво 3, биологичен материал, секция 12/801, подписано от теб.
Нищо не съм подписвал, капитане. Дори, ако се вгледаш по-внимателно ще видиш подписа на лейтенант Рийс, а не моят.
За това са младши лейтенантите, за да поемат вината.
Няма значение. Нека унищожа това за всеки случай.
О, боже. Каква красота.
И без това беше безполезна хартийка.
- Приятно ми беше да работя с вас, сър. - Отведете го!
Отвращава ме!
Добре, приятели. Да потанцуваме.
Едно и две, и ритваме, ритваме...
Хайде бе, хора, отпуснете се. Това съм аз. Бившият ви букмейкър.
- Добре дошъл обратно. - Благодаря. Прости ми, че не те посрещам прав.
Виж ти... какъв страхотен малък лов ни уреди.
- Възхитителен малък лов, бих казал. - Не изглеждаш много възхитен.
Но съм. Дори смея да кажа, че не съм бил по-щастлив някога. Бягството ти заби последния пирон в ковчега ти.
- Какво бягство? Бях отвлечен. - О, моля те. И двамата знаем, че...
Хил и Молакън не са го измислили сами. Манипулирал си ги. Промил си им мозъците.
Мисля, че ме объркахте в този център за психологически иследвания.
Слушай какво ще ти кажа, ти малък. космат изрод.
С унищожаването ти ще изпратим съобщение на всички твои подобни отвъд космоса.
Няма да ни малтретирате повече. Нито мен, нито моята мама, нито никой!
Твоята мама ли? Той майка си ли спомена? Това пък от къде на къде?
Вие побъркахте майка ми. Ти и твоят вид.
Дори не се познавам с твоята мама. Сигурен съм, че е била супер-мама.
След 48 часа, събранието ще се събере, за да реши какво ще е бъдещето ти. По-точно остатъка от живота ти.
Проектът АЛФ ще бъде елиминиран.
Не само проекта, но и самият Алф.
Ариведерчи, бейби.
Имам ли някакъв шанс, да получа капучино?
Май не...
О, боже.
- Трябва да си призная, че сбърках в преценката си за теб, генерале. - Наистина ли? Защо, сър?
Ами... Мислех си, че водиш своя собствена битка.
Но очевидно цялата държава ти дължи един голям вот на доверие.
- Благодаря, генерале. Наздраве. - Наздраве.
Като стана въпрос за вот. Кога са изборите за министър председател?
- Мисля, че през Март или Април. защо? - Просто съм любопитен.
Влез.
- Разрешете да рапортувам, сър. - Какво има, лейтенант?
Преди да се състои събранието, генерале, мисля, че трябва да видите тази видео касета.
Видяхме всички касети с извънземното, които ни трябваха. Благодаря ти.
- Алф го няма на тази, сър. Вас ви има. - Моля?
Позволете...
Това е разрешителното за отровния серум, който си поръчал, за да убиеш Алф.
- Какъв серум? - Нека ти освежа паметта.
Нищо не съм подписвал, капитане. Дори, ако се вгледаш по-внимателно ще видиш подписа на лейтенант Рийс, а не моят.
За това са младши лейтенантите, за да поемат вината.
- Извинявам се за безпокойството, сър. - Извинението, прието.
Задължение ни е, преди да приключим проекта, да се извиним на всички ви.
- Извиненияте ще бъдат в рамки, нали? - Абсолютно, Алф.
Добре. От мен рамките. $5,99 едната. Днес са в промоция.
Докато нашата общност съществува, ще направим всичко възможно.
За да гарантираме безопасността и удобството на нашият посланник от друга галактика, Алф.
- Този посланник ще ви излезе доста скъпичък. - Знаем, виждали сме сметките за храната.
Накрая бихме искали да благодарим, на нашите страхотни, млади служители, за добре свършената работа.
На старши лейтенант Рийс. За това, че ни даде много важни доказателства.
На генерал Мелиса Хил и майор Рик Молакън.
За невероятната им смелост и отдаденост на проекта АЛФ.
Поздравления на всички, за повишенията ви.
Чу ли, още съм ти шеф.
Какво ще кажеш, да обсъдим повишението на вечеря, генерале?
Прието.
Закуската, която поръчахте, сър.
- Моят вече свободен помощник Ракета, ще ви почерпи за награда. - Какъв жест.
Това е най-малкото, което мога да направя, за да ви изкажа благодарността си.
Давай, Рокет-Вагнер. Свърши си работата.
Добре дошли в "Робот Хел". Пуканки, понички, солени хлебчета.
Обслужвайте се, приятели. Струват само 1 долар, всяко.
Тогава ако няма нищо друго, това изслушване е...
Чакай! Нека аз.
- Това изслушване е закрито. - Ау!
- От къде го взе? - Кой знае.
Тези субтитри достигат до вас, благодарение на 4 дневните усилия на Niki_Bg``
dtibugz@gmail.com
http://subs.unacs.bg