- Здравей, Адам. - Какво да направя за теб?
Дойдох да се запиша за състезанието.
Баща ти не подаде ли оставка?
- Това е чудесна новина. - Не, Аз, ум..
- Считай го регистриран. - В смисъл, готов е.
Не, за...
Очаква се това състезание да бъде най-доброто което Фърнтиякта е виждало.
- Не е за... - Благодаря ти, Адам.
- Сега ние трябва да тренираме. - Хм...
Чудесно, малките ми приятели.
Какво искаш?
Не сте ли красиви като жълтия сняг?
Дойдох тук, за да ви пожелая късмет в състезанието.
- Така ли? - О, да.
Много сте смели да участвате,
след това което се случи с родителите на Шестър.
Ужасно?
Пресичаха замръзналото езеро, докато се прибираха удома към път за състезанието.
Ледът започна да се пука, и родителите му загинаха
- Цялото му семейство е прокълнато. - Прокълнато?
- Не ни плаши - Да, дабро. Разбирасе, че не.
Както и да е, късмет.
Това беше страшно.
Ако нещо такова ни се случи и на нас?
Страшно? - Би-Дог е по опасностите.
Штт, ето ги.
Е, записани сме и няма отказване.
Хайде.
- Има ли някаква следа? - Не.
- Какво ще правим? - Претърсихме нявсякъде.
Здравейте, Г-це Митънс.. Как сте днес?
Търсих ви няколко дни.
Вие трябва да научите Би-Дог на...
Вашето куче, пак преследваше котката ми, отново.
Кога последно го видяхте?
Не одавна, влезе в един камион.
Вашето куче ще влезе в кучкарника, помнете ми думата.
Вижте.
- Бъдърбол!
- Кучешки стъпки. - Били са тук.
Ох-Ух.
Кучета, събодете се. - Талон ни вика.
Хух...?
Извиках ви тук тази вечер, защото трябва да ви науча на още едно нещо.
Вижте.
Лол! Какво е това?
- Това е Аврора Бореалис - Северното Сияние.
Това са духове на вашите деди.
Тук са и родителите на Шестър.
Сега, котретата ще трябва да се сбогуваме.
Но, състезанието е утре.
Мисля, че ви научих на всичко, което трябва да знаете.
Но никога не съм бил лидер на състезание.
Шестър, мисля, че си готов да заемеш мястото си..
във великите кучета-водачи на Аляска.
Но ние ще сме Сами.
Да. Бъдърбол има право.
Откъде знаеш, че ще успеем?
Когато се усъмните,
тази светлина, ще ви напомня, че никога няма да сте сами.
- Откъде си сигурен? - Понякога трябва само да вярваш.
- Довиждане. - Ще ни липсваш.
- Дръжте се господине. - Максимална почит.
Зен учителю.
Благодаря ти, Талон. - Ние никога няма да те забравим.
Шестър?
Лол.
"Когато той премина северното сияние, то светило по-ярко от когато и да било."
Талон.
- Роузбъд? - Будна ли си?
- Йеа - Чувстваш ли страх?
Да.
Знам, че е доста трудно да се повярва, но и мен ме е страх.
Знам, Би-Дог. - Хубаво е че го призна.
Това означава, че си смел.
Роузбъд, няма да кажеш на никога нали?
Тайната ти е в безопастност.
И да сме изплашени, ще трябва да се състезаваме заради Шестър.
- Роузбъд? - Да?
Благодаря.
Штт.
Добре дошли на Ежегодното състезание във Фърнтиякта,
наживо от стартовата линия.
Да, и вижте миналогодишния шампион Джордж.
Миришеш.
Имаме участник, който участва за първи път от Фърнтиякта - Джо Булсън.
Почакайте, изглежда..
...Кучета?
Не мога да повярвам.
Баща е изпратил синът си да върши мъжката работа? - Невероятно!
Какво правите тук, "дечица"?
Тук сме да ритъме някой опашки. Т.е твоята.
Имате толкова голям шанс да спечелите състезанието
колкото, някога родителите на Шестър.
Не говорете, за родителите ми.
Синко, когато ми каза да включа в състезанието,
аз не знаех, че говориш за себе си.
Не ме попитахте шерифе, затова сам написах името си в списъка.
Аз съм племенник на лосът.
- И, аз платих таксата. - А, а, направи го.
Шерифе, ще се справим.
Сигорен ли си какво ще правиш, синко?
Това е опасно състезание.
Да, сър. Подготвени сме.
Не знам...
Никъде в правилата не пише, че момче и "кученца" не могат да участват в състезанието.
Момчето е вътре.
Късмет, лапички. Мислете за безопасноста си.
- Късмет! - Благодаря!
- Пази от Джордж. - А...
- Ние ще направим всичко за да спечелим. - Благодаря ти.
Също като баща ти...ще дишаш прахта ми.
Водачите....
...заемете местата си.
- Давайте! - Хайк!
- За Талон! - Талон!
Хайк!
И те тръгнаха.
Хайк.
О, не.
- Ох, ох Бъди! - Дръж се за мен Моли!
След като водачите преминаха гората,
миналогодишният шампионд Джордж е водач,
и след него е малкия Адам Билсън.
Ох...
Сеньора!
- Задмини! - Задмини! Задмини го!
- Задмини! - Задмини го!
Слушайте, ще отида да гледам състезанието от базата,
но вия тръгвайте по следите им.
Ще се видим на финалната линия.
Виждали ли сте пет кучета? Изглеждат също като нас, но са по-малко.
Имате предвид, кучетата? Да виждал съм ги!
Не съм предполагам, че ще видя кучетата на състезанието в Фънкрията.
Фънкрията?
Най-опасното състезание в Аляска.
Най-опасните терини в кучешкия бял свят.
Може ли да ни заведеш до тях! Те са наши.
Аз съм спасител. Тъкмо щях да тръгна по следите на играчите.
Последвайте ме.
Хайк! Хайк!
Задмини! Давай!
Задмини! Ох! Хайк!
Хайк!
Лол!
Джо мислех, че ще си в града, да гледаш синът си?
- Половината град е там. - Не, не ме интересува..
Какво каза?
Тези златни кучета, с водач Шестър, дърпащи шейната,
са достатачни да ми стоплят сърцето.
Адам се опита да ми каже, че е намерил златни кучет. - Колко бяха?
- Пет. - И с Шестър стават шест. Отбор.
Хайк!
Хайк! Гее! Гее! Гее.
Справяте се чудесно, момчета.
Хайде, Хайк! Хайк! - Може да го направите.
Ох, това е миналогодишния шампион Джордж.
Това е Елва Грунер, водачка на исладския отбор.
Тя достигна до почивката без никакви опасности,
но все още няма никаква следа от Адам Билсън.
Има само 10 минути на разположение да достигне пункта,
или ще бъде дисквалифициран.
И ставащата все по-ниска температура и идващия мрак,
всички шамсове той да пристигне са против Адам.
Той почти достигна пункта!
Давай!
- Добре, момчета. Ето ви храна. Яжте.
Утре ще бъде дълго състезание.
- Бравос.
- Яжте - За да сте силни утре.
Добри момчета. Добри момчета.
Дами и господа, 45 секунди преди края,
Адам Билсън и неговия невероятен отбор, достигнаха
миждинният пункт, и изпълниха не бяга дисквалифицирани.
- Мъдбъд. - Бъдърбол.
- Благодаря ти боже, има почивка. - Гладен съм.
- Време е да поразтърся моето ЧИ.
Ох..
- Добре, няма ранени. - Хух...
Гордея се с вас.
Е, да тръгваме момчета.
Ден втори от Състезанието за кучешки впрягове във Фърнтиякта.
Трите останали отбора, са готови да започнат.
Ще бъде напрегното и вълнуващо състезание до самия край.
Хайк!
Изпревари!
Какво? Снежна буря?
Няма да има кондиция? Защо не ми каза одеве?
Не можех да спря състезанието. Вече за навън.
Много си отнесен.
Няма значение. - Сам ще проверя.
Ох, братлета.
Ох, аз и интернет.
Бърни никога няма да повярва.
- Какво е това? - Пет изчезнали кучета?
О, боже мой.
Добре, така.
Фърнфийлд. - Помощник Дан.
Помощник Дан, тук е Шериф Райън от Фърнтиякта.
Слушай ме, имам 5 кучета, който са същите според описанието ви.
Това е чудесна новина, шерифе.
- Нямам търпение да кажа на децата ми. - Ще пощуреят от радост.
Давайте, мързеливи...
Мъдрайте..ах..
Не ми харесва какви са облаците, Шестър.
Хей, деца.
Деца!
Деца! Деца! Хей!
Хей!
Хей! ОТкрихме ги.. Открихме кученцата!
- Да! - Стахотно.
- Някой ще може ли да ми помогне?
Задмини. Хайк.
Хайк.
Джордж...
Хей, Шерифе. - Радвам се да ви видя.
Шериф Раян, на вашите услуги.
Момчета, мисля, че е по-добре да се качите с мен.
- Да вървим. - Хайде.
Задмини. Хайк. Хайк.
Мърдай, Джордж.
О, не.
До скоро!
Гее!
Въпреки, че някой тръгнаха от пункта..
..все още не знаем къде се намират три отбора.
Лол.
Тези маници, няма да оцелеят и една нощ в тази буря.
Лол, Лол, Лол!
Огромен Снежен Човек.
Всичко е наред. След него.
Помощ. Помощ!
Насам.
Този.. - Джордж е развалил шейната ми.
Никога не съм виждал такава будя.
Не ми е приятно да ви го кажа приятели,
ноно това ще направи невъзможно проследяването на състезатилите.
Остава ни само да се молим за останалите състезатели.
Момчета. Топло е. - Чисто е.
Инуитите ги използват за домове. - Ледът ги пази от студа.
Благодаря ти.
Знаех си, че сте навън.
Слушах по радиото ми.
Само ти и Джордж, все още участвате.
Но сега трябва да си починем, млади човече.
Да вървим, кутрета. - Трябва да спечелим състезанието.
Хайде Шестър. - Да го направим. Хайк. Хайк.
Лоал.
Това беше на косъм.
Адъм е ранен.
Виждам шейната.
Ах, това е Джордж.
О, не. Къде е Адам?
Какво стана?
О, не.
Мисля, че съм добре. Хайк.
Хайк.
Давай, Шестър, можем да го направим, Хайк! Хайк!
Почакай за секунда. - Идва друга шейна.
Това е Адам Булсън и неговите кучета.
Лол. Лол. Лол.
Къде отиваш?
Късно е.
Те пропаднаха!
- Адам Билсън спря. - Какво стана?
Езерота. Бързо, дайте ми ключовете.
- Не. - Не.
Не, ако леда се пропука, нищо няма ти помогне.
Той е прав.
Пропаднаха защото са тежки.
Трябва да ви кажа нещо приятели.
Тук мойте майка и баща умряха.
- Знаем - Знаете?
И въпреки, че знаехте, се състезавате?
Талон каза, понякога трябва просто да вярваш.
Трябва да завържеш шейната им..
Добри момчета.
Бавно.
Вържи го за шейната.
Назад.. Бавно..
Бавно.
Добро момче!
Добре момчета, ще ви закача.
Бъдърбол, ти си най-силния, затова дай най-добороти на което си способен.
Ние сега сме отбор. Трябва да се справим.
Добре, хайде, Хайк!
Хайк! Хайк! Хайк.
Хайк! Хайк! Хайде.
Хайде, момчета. Хайк Хайк.
Теглете! Давайте. Хайк Хайк.
Хайк. Дърпайте. Ще се справите.
Давайте, хайк хайк.
Това е невъзможно.
- Да! - Добро момче!
Давайте малки....да вървим, трябва състезание да спечелим.
Мой малки дребосъчета. Хайк! Хайк!
- Хей!
Този измамник.
Този не ставащ за нищо..
- Никой не може да лъже мен и братята ми. Трябва да го победим.
- Ние сме най-бързите и... - И най-силните..
Имаме силна воля.
Нищо не е свършило, докато Хъскитата не издъхнат.
О, добре.Да ги настигнем.
И състезанието отново е подновено, водач е Джордж.
Адам и котретата му, със сигурност ще се борят до финала.
- Давай Адам. Хайде Давай. - Доста са изостанали.
- Давай Адам, ще успееш. Хайде.. - Давай Адам.
- Хайк! - Хайде глупаци.
Тези маници ни спасиха живота.
Да. Нашия водач ни изостави и ни остави там да умрем.
Време е да отвърнем на удара с удар.
- Не, не и не! - Какво правите, хъух?
- Хайк, хайк! - Настигнете ги!
Хайде момчета. Хайк, Хайк.
Хайк. Изпревари ги.
Задмини.
Хайк! Хайк!
Това е моето момче.
- Той го направи. Победи - Да
- Лол. - Да!
Той найстина успя.
Не си ли разгневен?
Е, точно сега съм толкова горд, че не мога да се ядосам
Извинявам се. Исках просто да се състезавам за да бъдя като теб.
Знам, знам.
- Трябваше да ти позволя. Сега те разбирам напълно.
Твой ред е.
Гордея се с теб.
Нямаше ли да е перфектно, ако майка и татко бяха с нас в този момент?
- Мамо! Татко. - Кучета.
Добра работа Бърно.
"Какво става" ? Какво правите в гората?
Лел, скъпи търсехме ви в гората.
Това правим в гората.
Бяхме след вас, през цялото състезание.
- Така ли? - Разбира се.
С майка ви бихме ви търсили дори и на края на Света.
- Къде е Мъдбъд? - Мамо, пред теб съм.
Трудно те разпознах, скъпи.
Толкова си чист. Кожата ти е толкова чиста..
Знам. Изглеждам отвратително.
Шестър, добре ли си?
Дори и да не мога да видя мама и татко знам, че те ме гледат.
За последен път ме правите на глупак.
Аз, Джордж да съм трети.
Тъпи кучета.
Те полудяха. Помощ.
Помощ! Бесни..
- Поздравения, млади човече. - Кажи стуг, приятел.
Студ!
- Ох, добре. - Красива снимка.
Нямаше да се справя без тези "Лапички"
От къде дойдоха тези, приятели?
Това са кученца. - От Фърнфийлд, Вашингтон.
И самолета им ще излети, по-добре да тръгваме.
Едно последно състезание?
До летището. Хайде.
- Лол! - Да!
- Хайде Роузбъд. - Хайде Бъдърбол.
Уеах, давайте, Жее.
- Би-Дог Джии - Хайк. Хайк.
Довиждане момчета. - Изпълнихте мечтата ми да участвам..
Шестър, ти си най-добрия приятел за нас.
Брат ми, запомни какво ти казах.
Да се държа свободно.
Шестър, от сега нататък ти си официален член на моя отряд.
Болямо лапе, всичко от теб ще ми липсват, без дупето ти.
Ти ще ми липсваш, също Шестър.
Ти си нашето духовно куче.
Следващия път, когато дойдеш в Фърнфийлд потърси ни.
Ако не ги познавах добре, щях да си помисля, че искат да се сбогуват с нас.
Джо, нали знаеш, че те не могат да говорят.
Поняго изглежда, че всякаш могат.
- Благодаря ви. - Ще ми липсвате.
Тръгнаха.
Може да се върнете по всяко време.
- Бъди! - Моли, хей.
Роузбъд, ела тук момиче.
- Бъдърбол - Буда!
И, Би-Дог!
Къде е Мъдбъд?
Фърнфийлд. Градът на мръсотията.
Ела тук Мъдбъд. Ела тук Мъдбъд. Ела тук..
- Добро момче. Бъдърбол. - Би-Дог.
През тази седмица, състезанието в Фърнтиякта,
беше спечелено от Златни малки Ретривъри.
Адам Билсън и отбора му от кутрета..
завършиха първи и опровергаха експертите.
Трябва да добавиш, впряга към семейната колекция.
Мисля че те израснаха доста...
- Няма начин. - Знаех си, че ще го кажеш.
Йеах.
Давай Шестър. Браво.
Давай Шестър.
Хайк. Хайк. Лолл.
Запомни, че живота може да те заведе на място, където най-малко си очаквал,
но това място ще е точно там, където ти би искъл да бъдеш.
Понякога трябва единствено да вярваш.
Мечтите се збъдват.
Пълно е с Ванилов сладолед.
Има ли кал в Китай.
Ако има, аз продължавам да копая.
Ние сме златни, златни Ретривъри.
Криеницата е добър старт на деня... Ох
Би-Дог е в опастност.
Твоето куче, отново преследваше моето коте.
- Виждали ли сте пет кучета? - Същите като нас.
В гората сме за да ви намерим.
Ето какво правим.
Казвам се Шестър, и съм хъски от Аляска.
Ти не си красив, като жълтия сняг?
Бях зает да гледам шейната.
Вие кутрета, не сте от тук, нали?
mstancho Translator's Heaven http://subs.sab.bz