От сега нещата ще са други. - Дали?
Ще се грижа за теб. Без повече болници,
без кошмари. Ще сме само ти и аз... завинаги!
Искам да знаеш, коя си,
да се чувстваш в безопасност.
Това, което казваш не е много успокояващо, докторе.
Сигурно ще ме помислиш за луд. Може би просто си добър лъжец.
Но какво толкова съм направил?
Вече съм друг човек. Всичко това вече е минало.
Минало, настояще, бъдеще...
Всичко остава в главата ти.
Не е същото, не е истинско, не е реално.
Не, не е истинско.
Не е истинско.
Една година по-рано
Къде е, къде е дъщеря ми, дъщеря ми, къде е?
Тя е сам сама.
На някое тъмно, самотно място.
Къде е това тъмно и самотно място?
Време...
Много е уплашена. Трябва да го преодолееш.
Къде е тя?
Ти си гадателка, кажи ми къде е тя?
Сега вече я виждам.
В една светла, бяла стая.
Но нали каза "тъмно и самотно място".
С времето нещата се променят.
Няма я вече. - Няма я?
Как я няма? Какво искаш да кажеш с това?
Лусил, така се казвам.
Не, чакай, не, не...
това, което се случва..., е много, много лошо..., Моля те!
Да, така е.
За теб наистина е много, много лошо.
Брат ми умря, когато бях на десет.
Татко никога не можа да ми го прости.
Оттук и логичният въпрос: ако изгубиш невинността си,
какво ти остава?
Искам просто да си ида в къщи.
Искам, искам, да си ида в къщи.
Според някои това е проклятие.
Аз го наричам съдба.
Не искам да умра. Не искам да умра.
Имам семейство и деца, за Бога!
Издърпайте ме, моля ви, аз... Имам парите...
Аз... ще измислим нещо, момчета.
Томас.
Отдаде се на идеята да ме спаси от самата мен.
Никога не каза на шефа си!
Това е парченцето информация, което спаси живота му.
Сид - много мускули, малко мозък!
Знаем, затова си тук,
и висиш с главата на долу от шибаната сграда.
Антоан - биячът. Още по-малко мозък!
За теб е! - Ти гаден плъх...
Ще крадеш от мен, така ли? - Чуй ме, моля те...
Мислиш, че можеш да крадеш от мен и да се отървеш?
Кълна се в Господ, не исках да... - Млъкни! Млъквай!
Вярвах ти, а ти предаде доверието ми.
Затова, сега трябва да те накажа. Изобщо не ме интересуват парите.
Изобщо не ме интересуват парите! Не ми пука за тях!
Можеш да ги задържиш! Весела Коледа!
Пожелавам ти приятно харчене в ада, шибан...
Как се чувстваш?
Момчета, издърпайте ме, моля ви.
За какво да го правим? Свършен си, приятелче.
Нека да поговорим... - Нищо не може да ни накара...
Не, кълна се в Господ, важно е... - Обаждаш ли му се?
Да, чудно ми е какво ще каже...
Шибаняк!
Какво? - Г-н Ван Сант, знам къде е тя!
Привлякох ли вниманието ти? - Къде е? Къде е тя?
Не, не, първо кажи на горилите си да ме пуснат.
Искаш да те пусна? Съгласен съм. Можеш да си вървиш.
Къде е тя? - Не, не, ще ти кажа като ме пуснат.
Не става! Ще те пусна... - Какво?
...когато ми кажеш, къде е тя. - Мамка му! Добре де,
добре, ще ти кажа,
но после ще ме пуснеш, нали?
Леле! - Конрад?!
О, Антоан! - Какво правиш тук?
Дойдох да разкарам тоя задник. - Как, разбра, че сме тук?
Ван Сант ми каза.
Искаше да е сигурен, че работата е свършена както трябва.
На нас нищо не ни е казал.
Тоя кретен е с нас от 10 години, а сега открадна един чувал с пари...
...и имаше наглостта да се опита да ме подкупи с тях.
Изненадан съм, че не си ги взел. - Не ми направи добра оферта!
И така... отдръпнете се,
да му пусна един куршум. - Конрад, успокой се, човече!
Хей, нали знаеш правилата? - Какви правила?
Ние го открихме, ние ще го убием. - Сериозно!?
Конрад, как ти се струват 50%?
Майната ти!
Добре де, 75%? Трябват ми малко и за момичето.
Мислиш ли, че ми пука за някакво момиче?
Добре, 90%, става ли?
90 процента...!
Ей, това е гадно, копеле...
Добре, тъпако, вземи им пистолетите. - Какво, какво?
Хайде, донеси ми ги!
Добре де, добре.
Той няма пистолет. - Ела тук!
Умри!
Човече, това беше шибания ми пистолет!
Не мога да се прицеля!
Мамка му!
- По дяволите!
И какво сега? Ще ме убиете ли? Не ми се вярва!
Какво?
Момчета, казах ви...
Добре, ще ви дам 100%. - Млъквай!
Знам къде е момичето!
Тя е в щатската болница Патън.
На всяко действие има равно противодействие.
Каквото повикало, такова се обадило!
Опита ли се някой да ми помогне... умира!
Надин
Ейнджъл
Ейнджъл! - Как си, братче?
Добре, радвам се да те видя. Ще седнеш ли при нас?
Да, мястото е страхотно, човече!
Благодаря. Много мило! - Човече, трябва ми класна стока.
Чудесно, ето, Мери... - Здрасти.
Ан, Жанет, Лиса...
Това са моите момичета. Какво ще кажеш?
Взимам ги!
Връщам се веднага!
Кой, по дяволите, си ти? - К'ъв ти е проблема, бе?
Проблемът сте ми ти и твоя долнопробен бардак.
Плащаш на курвите си да се слеят с тълпата,
та клиентите да си помислят, че им е излязъл късмета?
Колко остроумно!
Толкова си сладък... - Ей, Джейми, кои са приятелите ти?
Да..., това е Франки, а това..., Джей.
Идваш ли?
Сериозно!? - Хайде.
Ще ми кажеш ли накъде си тръгнала? - Здрасти, Ейнджъл.
Просто исках да глътна чист въздух.
Онези пичове те зяпаха през цялата нощ, а?
Мислеха си, че съм лесна бройка.
Надин!
Не мога да продължавам да правя това, разбираш ли?
Искам да продължа с учението и да завърша.
А това е...
...доста трудно.
Спри да плачеш, моля те!
Размазва ти се грима.
Ейнджъл, какво да направя за да ме пуснеш?
Ще направя, каквото поискаш...
...просто не издържам повече. Моля те!
Искам да правя нещо нормално.
Разбирам, но някой трябва да те замести.
Дотогава, не мога да те пусна. Трябваш ми!
Да поговорим по-късно?
Какво има? - Къде си, мамка му?
Малви
Знаеш къде! Работя! - Нали щеше да се отбиеш?
Ще дойда утре. В момента съм зает.
Глупости, ти винаги си зает. Голям задник си.
Ще ти се обадя по-късно.
Мамка ти!
Ейнджъл и Татенцето работеха заедно.
Изведнъж, единия го удря съвестта. Кого, никой не знае.
Добра работа свършихте днес. Радвам се, че и двамата са мъртви.
Но имам още една задача за вас, най-важната от всички досега.
Искам да откриете един човек. Тя е заплаха за човечеството.
Отрова! Проклятие за мен!
Проклятие за теб? - Да, да, проклятие!
Трябваше да имам син вместо нея.
От друга страна... тя беше непредвидена грешка.
Тя ти е дъщеря! - Верно ли, тъпако?
Чухте ме! - Искаш да я пречукаме?
Да не си помисли, че ще убия собствената си дъщеря?!
Намерете я, тя е избягала. - Откъде е избягала?
От психиатрията. Как мислите, защо още съм жив?
Е, няма да е за дълго, ако не я намерите и държите далеч от мен.
Моля ви. И помнете, НЕ Й ПОМАГАЙТЕ!
Ако го направите, ще умрете и няма да разберете как.
Така, знаем къде е била, но оттам следите й се губят.
Психиатърът, който я е отвел е взел и картона й,
но може би ще се намерят една две нейни снимки.
Моите отдавна ги изгорих. - Психиатър?
Исусе Христе, какво ти става? Ти ченге ли си? Що за тъпи въпроси?
Момчета, цял ден ли ще ме разпитвате или ще ми помогнете да я намерим?
Чакай сега! Искаш да обикаляме улиците със снимка на дъщеря ти
и да питаме хората къде можем да я намерим?
Това значи да търсим игла в купа сено.
Първо, това ви е работата, вършете я както искате.
И второ, както ви казах, не е стигнала далеч от болницата,
така че я дръжте далеч от..., тук.
Само това ли ще ни кажеш? В смисъл, кажи ни поне как се казва?
Името й е Лусил.
Просто следвайте труповете.
Никак няма да е трудно.
Една година по-късно.
Добре дошли отново!
Какво да бъде? Минимум две питиета.
Ако всичко е било така...
Сид вече не работи при Татенцето. Барман е в един баровски клуб.
Помислете си. - Не, чакай!
Но вътре баровци нямаше...
Казва се Токсик. Бих го нарекла и с по-лошо име.
Добре...
двойна водка, с три лимончета.
От колко време работиш тук? - От скоро.
Да оставя ли сметката отворена... Гас?
Мм, да.
Да, остави я.
Ей...
Как се казваш? - Сид.
Невероятно!
Хайде приятел, време е да си вървиш. С кола ли си?
Добре съм. - Другаде ще си по-добре. Тръгвай!
Само да си взема кредитната карта. - Ще си я вземеш утре. Хайде!
Приятна вечер.
Чао.
Здрасти, скъпа. - Здрасти.
Нека ти помогна. - Благодаря.
Саймън! - Да, сър?
Ще возиш Ризо тази вечер. - Добре, докъде?
Шърман Оукс, тя има адреса.
Побързай Стив, имам упражнение на сутринта.
Всичко зависи от теб, скъпа!
Хайде, тъпако!
Как върви работата?
Идеално. Не знам как да ти се отблагодаря, Стив.
Стив се запознал с един човек.
Казал му: "Ще те заведа на място, където можеш да бъдеш всекиго!"
Как да те наричам? Онзи отвърнал, Сид.
Ами, какво да ти кажа? Имам голямо сърце!
И още по-голям чеп!
Ще затвориш ли после? - Да, разбира се!
Добре, лека вечер!
Здрасти, Сид!
Тази вечер направи страхотно шоу. - Благодаря!
Май само ти си на това мнение. - Не, задръж ги, всичко е наред.
Сигурен ли си? - Да, няма проблем.
Добре, тогава да те черпя едно?
Е, истина ли е? На тавана ли живееш?
Да, но само временно.
Стив ми помага по този начин. Той е добър човек.
О, да, Стив е истински "светец".
За Свети Стив! - За негово здраве!
Почти всеки е преследван от миналото си.
Останалите се страхуват за бъдещето си.
Можеш да се скриеш само в настоящето,
където никой няма да те открие.
Какво? Къде?
Виждам я, млъкни!
Всичко ще бъде наред.
Донесох ти нещо.
Да ти топли.
Как се казваш? Аз съм Малкия Джо.
Лусил.
Толкова хубаво ухаеш! Косата ти е толкова красива!
Цяла нощ чаках този момент, Надин!
Надин, Надин!
Толкова хубава, млада и чиста!
Проклет да съм!
О, Господи, толкова си хубава!
По-хубаво е от...
Това беше невероятно...
Свърших скъпа! Върви си ако искаш.
Но това е моята стая!?
Е, добре.
Остани тогава.
Движи се тихо, като мишка...
...и ще успееш.
Колкото по-бързо започнете търсенето, толкова по-бързо ще я откриете.
Какво по дяволите беше това!?
Направо е откачил.
Май ще имаме нужда от нова работа.
Да бе, сигурно трябва да си отворя цветарница.
Да вървим, трябва да открием тази кучка, Лусил.
Кучка!
Ей, ти...
Добре ли си?
Какво... Какво правиш тук?
Тук ли спа тази нощ?
Няма ли къде да отидеш?
Боже!
Красива си!
Мога да ти помогна.
Но първо трябва да те запозная с един човек.
Той ще те подслони.
Само малко трябва да те поизмием.
Да вървим да те запознаем с Ейнджъл,
той много ще те хареса. Хайде!
Върви и си вземи душ.
Имам и подходящи дрехи за теб в гардероба.
Стига де, само това ли е? ... една скапана снимка!?
Не можеш да я вземеш, дори не трябваше да ти я показвам.
Я ми я дай!
...Боже! - Много ти благодаря...
...въпрос на няколко дни е.
За кого? За мен или за нея?
И за двамата!
Или може би за някой от вас.
Трудно е да се каже!
И какво да направя? Трябва ли да я... очистя?
Трябва първо да я намериш. - Хубаво... и после какво да правя?
Мога да ти кажа само,
че до няколко дни, тя ще изчезне.
Значи, намирам я, отървавам се от нея
и край с проклятието.
Мислиш ли?
Може би трябва да я намериш,
да я очистиш и по този начин да изпълниш предсказанието.
В момента те имат контакт с нея.
Виж, Лена, някои неща, които казваш ми звучат, като пълни глупости.
Сериозно те питам - Какво да правя след като я намеря?
Не знам! Нека първо я намерим!
Елементарно е!
Сид, да имаш идея, защо офисът ми мирише на кръчма?
Да, разлях една бира снощи. - Какво си правил там?
Не можах да заспя и си пуснах телевизора.
Ама, той няма антена. - Знам...
Не влизай повече там. Разбрахме ли се?
Доверих ти се, като ти позволих да останеш,
Не ме карай да съжалявам за това. Ясно ли е?
Да, ясно! - Сега иди и разкарай онази воня!
Тя е предизвикателна, тя е изкусителна
а името й много и отива. Моля, аплодирайте, Рейвън.
Сид! За какво мислиш...?
Какво да мисля?
Когато вечер си сам под душа, за какво си мислиш?
Аз нямам душ, Гас!
Как си сладурче? - Чудесно!
Виж, малко съм зает в момента. Благодаря ти!
Мисля си за момичето с което бях неотдавна,
но го загубих.
И какво мислиш да правиш сега?
Предполагам, че, когато му дойде времето
ще я намеря, ако е готова за това.
К'во става, докторе?
Познавам ли те? - Не.
Грег.
Гас. Защо ме нарече докторе?
Предполагам, че съм гледал повече анимационни филмчета.
Ти не гледаш ли?
Сипи едно на човека и ми го пиши на сметката.
Знаеш ли какво мисля за това място?
Виж колко жалки изглеждат всички.
Погледни я, как съблазнява малките пикльовци около нея.
И през цялото време се преструва, че всичко е наред,
че притежава цялата власт,
която може да си представиш.
Тя се нуждае от тези лигльовци повече, отколкото те от нея
и тя го знае.
Но ако се вгледаш по-отблизо, зад маскировката
и хванеш някоя със свален гард,
ще видиш нещо по-различно.
Ще видиш нещастието. Ще видиш душата й, човече.
Нейната мръсна, разложена душа.
Каква красота, човече.
Грег, не знам дали ти се е случило нещо като малък,
или твойто мамче ти е промило мозъка,
но вината за това не е на стриптизьорката, разбираш ли?
Не намесвай майка ми бе, педал!
Трябва да отида до тоалетната.
Добре ли си?
Видя ли това? - Кое?
Онази светлина, която се появи там.
Да, глупако, ти току що я запали.
Мишел, недей!
Там няма никой.
Ще седнеш ли? - Разбира се.
Тук се случват разни неща... ужасни неща.
За какво говориш? Какво става? - Не знам точно какво.
Мисля, че е свързано с едно момиче.
Какво момиче?
Миналата нощ...
...я видях!
Докоснах я.
Виж, започваш да ме плашиш. За какво, по дяволите, говориш?
Да не си наранил някого, Сид?
Не. Никого не съм наранявал.
Някой друг я е наранил.
Сигурен ли си, че не си сънувал?
Не, не беше сън.
Мисля, че трябва да се наспиш.
Ще тръгвам. - Не, Мишел, моля те, не си отивай!
Не искам да оставам сам точно сега!
Знаеш, че трябва да си вървя.
Ще се видим утре.
Какво умееш най-добре?
Нали знаеш какво следва, скъпа? Много ще ти хареса.
Искам да вляза.
Пусни ме, искам да вляза.
Какво искаш от мен?
Какво правите, мамка ви? - Пич, платихме на кучката.
С кого си мислиш, че разговаряш, бе?
Парите ли си искаш, бе, шибаняк? А?
Парите ли?
Не, не на дивана ми!
Ще го омаже целия с кръв. О, Боже!
Донеси аптечката, чуваш ли? - О, Боже!
Ще се оправиш. - Къде съм?
Не се бой, на сигурно място си!
Те ще ме намерят... - Кои те? Какво си направил, Ейнджъл?
Няма да позволя да ти се случи нищо лошо, чуваш ли?
Те идват. Те идв...
Тук си в безопасност? - Татенцето.
О, Боже, и ти твърдиш, че аз съм луда?
Кой е Татенцето?
Той е Татенцето. - Как е истинското му име?
Джейк Ван Сант.
Кой, по дяволите, е Джейк Ван Сант?
Ейнджъл!
Няма да се върна там, няма!
Да, знаеш ли, къде мога да намеря Джейк Ван Сант?
Трябва да се успокоя!
Записвам си. Трябва да се успокоя.
Защо да го правя? - Просто ме гледай.
Виж.
Какво да видя? - Това е тя.
Картите ли или... - Това е тя... и двете.
Кой е това!? - Само слушай.
Какво искаш?
Вярваш ли в призраци, Розмари?
Скъпи, вярвам единствено в Отца, Сина и Светия Дух!
...и в Патрик Суейзи.
Само като го видя и се подмокрям.
Говоря сериозно.
Призрак ли си видял, дете мое? - Тя е нещо особено...
...нещо като кошмар, но и когато съм буден.
Не знам, сигурно мислиш, че тотално съм откачил.
А мислех, че аз съм откачалката на квартала.
Скъпи, моят съвет е,
не позволявай на една мъртва кучка да ти се меси в живота.
Запомни го от мен! Ако не си е оправила нещата приживе,
това си е неин проблем!
Трябвало е да гледа по-малко телевизия и да си живее живота.
Ако утре умреш, не би искал да си от онези задници,
духовете, които плашат скромните и работливи хора
и ги карат да вършат глупостите,
които е трябвало да свършат сами, преди да се споминат.
С една дума, майната им на духовете!
Ако тя си мисли, че има проблеми, нека дойде да преследва мен.
Толкова бързо ще се върне в ада, че чантата й ще остане във въздуха.
Да, благодаря ти! - За нищо, скъпи.
Така и така сме тук, не искаш ли малко да се отпуснеш?
Вземи стая и Розмари ще те накара да се почувстваш страхотно.
Ще ти покажа някои номера с моя гъделичкащ "хобот".
Абе... не знам!
Ще видим. - Надявам се!
Какво ти се е случило?
Имах много странна вечер.
Извини ме за бъркотията.
Тук ли живееш? - Хубаво, лошо, сега това е домът ми.
Харесва ми! - Мерси!
Ела тук, дай да ти видя лицето.
Кой ти направи това?
Какво? Да не би някой клошар да те е нападнал?
Не, беше тя!
Онова момиче, Лусил.
Тя ме издра, но няма значение.
Хайде, Сид, какво става?
Искаш някой да ти помогне ли? Аз искам да ти помогна, наистина.
Но ми кажи, какво по дяволите става?
Не знам!
Виж, вече е шест часа сутринта. Защо не останеш тук
и не обсъдим това утре, става ли?
Не съм искал да ми се случи това.
Искам тя да изчезне повече от всичко на света.
Но не знам как да го постигна.
Просто ми беше трудно да ти повярвам.
Не ме интересува дали ми вярваш или не.
Мога да се доверя само на теб.
Само те моля да ми помогнеш. Моля те!
Мисля, че Стив може да е замесен,
затова искам да запазим всичко в тайна.
Добре, добре.
Сидни, откога не си ползвал баня?
Ъ, отдавна.
Доста се успахме, затова ще е по-добре да се изкъпем заедно.
Ъ, да, добре.
О, извинявай, влизай!
Помириши това.
Краставица и евкалипт! Ползвал ли си такъв?
Ъ, не. Мисля, че не съм.
Шегуваш ли се? Обърни се, обърни се.
Какъв е проблемът?
Не мога да го направя. - Защо?
Защото имам дъщеря и известни отговорности.
Хайде, позволи ми само да почистя раните!
Сигурна ли си, че никой няма да забележи?
Напълно, но защо се притесняваш?
По-добре така, отколкото с драскотините на челото.
На всеки клиент ли ще обясняваш какво ти се е случило?
Не, имаш право.
Да ти сложа малко червило? - Абсурд!
Не и в този живот! - Хайде де, само малко!
Да те закарам? Само кажи къде?
Саймън, ако имаме нужда от теб, Стив ще ти каже.
Колко взимате? - За кое?
За онова, което правите, когато ви откарам.
Защо питаш, искаш да се включиш и ти ли?
Ами да, нещо такова!
Колко ви взима Стив? Аз ще ви взимам на половината.
Просто ще ми давате процент... два пъти седмично.
А, Риц, Симон ще ни сводничи с отстъпка!
Какво ще кажете? - Ей, Стиво,
Саймън иска да ни става сводник. - Не, Стив, не искам.
Да бе, мечтай си, боклук такъв! Закъснявате, и двете!
Съжалявам, Стив, късно е. Клиентите ще трябва да почакат.
Отивайте да се преобличате и си затваряйте устите!
Не бързай толкова, тъпако! Идваха от полицията тая сутрин.
Снощи някакъв излязъл оттук пищейки, като оставил всички врати отворени.
Да знаеш нещо по въпроса?
Стив, съжалявам много. - Не ми съжалявай!
Знам, че имаш много проблеми Но разбери, че всички сме така.
И в момента ти си ми най-големият.
С този бизнес не ми трябват ченгета да ме проверяват разбираш ли?
Също така, не мога да си позволя някакъв шибан лунатик
да оставя вратите отворени,
та да могат милиардите мексиканци, плъзнали из града ни,
свободно да влязат и да ме оберат.
Разбираш ли какво ти говоря? - Да.
Това е последният компромис, който правя.
Само си върши шибаната работа! А сега се разкарай!
Какво правиш тук? - Днес е петък.
Знам, че е петък, но е един часа на обяд.
И е работен ден. - Удължих си уикенда.
Взех си половин ден днес. А също и Понеделник и Вторник.
За какво? - За родителски срещи.
Допускам, че не си правила сметка да присъстваш.
Не знаех, че съм поканена.
Къде е Деби? - В колата.
Какво искаш от мен? Трябва да работя.
На това работа ли му викаш?
Моля те само да я оставиш при майка ми!
Само се моля единствената ни дъщеря да не вземе твоята професия.
Не съм в настроение да споря с теб.
За кое не си в настроение? За майчините грижи ли?
Тя мрази къщата на майка ти.
Отегчава се!
Но я предпочита пред опушената дупка, в която живееш.
През целия път дотук ми се молеше да не я карам да остава при теб.
Голям задник си!
Мишел, какво правиш тук?
Давам най-доброто, на което съм способна.
Предлагам ти възможност за нормален живот.
Не искам да имам нищо общо с теб.
Добре.
Щом това е желанието ти!
Адвокатът ми ще подаде молба за попечителство в Понеделник сутрин!
Какво? - Вече съм се разбрал с него.
Ако искаш, можеш да обжалваш,
но понеже не можеш да си го позволиш
никога няма да спечелиш.
Помисли за това през уикенда.
Деби ще бъде у майка ти ако искаш да се сбогуваш с нея.
Той е прав.
Какво, по дяволите, правя?
Не я заслужавам!
Не говори така!
Винаги има изход!
Винаги!
Влез!
Какво има, кукло?
Може ли да поговорим? - Да, разбира се, какво има?
Ами,
виж, много съжалявам, че закъснях днес,
но просто много ми се насъбра и...
Изплюй камъчето, скъпа!
Ужасно се нуждая от пари!
И се чудех, дали можеш да ми дадеш назаем.
Ще ти ги върна, ако ще да ми отнеме цял живот, кълна се!
Каквото и да ми струва!
Стив, знаеш, че не бих те молила, ако не беше на живот или смърт.
Добре, колко ти трябват?
Пет хиляди. - Пет... за какво са ти толкова пари?
За да мога да задържа адвоката си и така няма да загубя дъщеря си.
За кога ти трябват? - За Понеделник.
Господи, Мишел, как ще връщаш толкова пари?
Тук не е като да работиш във Вегас! - Знам, Стив, но ти ме познаваш.
Знаеш, че ще направя, каквото поискаш.
Не мислех, че някога ще ми се наложи да водим тоя разговор.
Поне така се надявах.
Не мога просто да бръкна и да ти дам парите.
Бих го направил, но тези дни доста се охарчих.
Знам само един начин, по който можеш да си ги отработиш.
Казах вече, каквото и да ми струва.
Добре ли си, скъпа?
Била съм и по-добре.
Oтвори уста.
Това е просто Валиум, ще те успокои.
Благодаря ти.
Ей, всичко ще е наред.
Запомнил си!
Да, разбира се.
Радвам се да те видя.
Виждаме се всеки ден, Гас.
Какво повече може да иска човек.
Искаш ли да се повозим?
Отсега ли да ти засека времето?
Давай, шибаняко!
Без глупости, разбрано? - Разбрано.
После да не забравиш да заключиш шибаната врата!
Всичко е наред!
Деби, ти ли си?
Майка си ли търсиш?
Благодаря, че не ми помогна...
Не мога да намеря тая курва, братче!
Това е пълен абсурд, брато!
Говорих с абсолютно всеки в това шибано градче,
но всичко, което имаме е тая шибана снимка
и името на някакво момиче, което сякаш не съществува.
Предлагам да се покрием за 2-3 дена и после да кажем на Ван Сант,
че не можем да я намерим. - Ами ако проклятието се сбъдне?
Първо, не мога да повярвам, че се връзваш на тия простотии.
И второ, ако се сбъдне, Ван Сант ще умре
и ние бездруго ще трябва да си търсим нова работа.
Предлагам да продължим търсенето. Те смятат, че лесно ще я намерим.
Първо, той няма да тръгне да я търси, понеже го е страх от проклятието.
И второ, да си чувал Ван Сант да е намерил някого досега?
Не. Трябвало да следваме труповете!
Да виждаш някакви трупове наоколо? А?
Само него!
Ей, да си виждал това момиче?
Казва се Лусил.
Ехо!
Не възприема.
Мамка му!
Не е тя!
Или е ангел, или от небето падат хора!
Добре, да проверим ей там.
Тоя даде фира!
Извинете, пичове,
да сте виждали това момиче?
Леле, задръж замалко.
А, мисля, че намерихме нашата Лусил.
Мислиш или си сигурен? - Ей, ти!
Говоря по телефона!
Да, да, така мисля.
Ало?
Ей, това Ван Сант ли беше?
Знаеш ли какво, няма да отговарям,
докато тоя педал не се извини, че ми пусна телефона в супата.
Знаеш ли, от колко време вкарвам номерата си в него? А?
Това беше расизъм, нали!?
Ей, отговаряй на въпросите ми преди да съм ти пръснал мозъка!
Е, вече съм сигурен, че беше расизъм. Вие мразите мексиканците!
Чакай, задръж! Тоя ни трябва жив! Трябва да разберем къде е тя!
Нека ти обясня, как се води разпит, Антоан!
Насочваш пушката към него и му задаваш въпроса.
Да си виждал това момиче? - Добре, сега следва най-важното!
Ако не отговори на въпроса, можеш да му отнесеш шибаната глава.
Да си виждал това момиче? - Човече, казах ти, не знам къде е!
Казаха ми само, че някакви ще дойдат да търсят някакво момиче.
Това е самата истина.
Грешен отговор!
Къде е тя?
Пристигнахме!
Върви, Гъвкавата! - Хайде!
Платил съм, върви!
Коравосърдечно копеле!
Затваряй си шибаната уста!
Саймън! Саймън! - Ей, ей!
Лайно такова! Господи, обичаш да биеш жени ли?
Разкарай се, копеле! - Искаш ли да ти го начукам, кучко?
Мамка ти! Изчезвай, копеле такова! Изчезвай, духач такъв!
Чао!
Копеле!
Какво стана? - Това копеле, Грег!
Мамка му! Гадост!
Бях се заклела да не стигам дотам! Какво, по дяволите, ми става?
Хайде, успокой се, понякога вършим неща, за които после съжаляваме.
Мишел!
На хора като нас не им е писано да бъдат щастливи.
Нали не се чувстваш щастлив на такова място?
Когато съм с теб се чувствам щастлив.
Наистина ли?
Да, така е!
Като малка имах дежа вю.
Знам, че е глупаво, но
знаеш, че точно сега случката ще се повтори!
Тогава всичко замръзва, времето спира
и разбираш, че точно тази сцена
си я виждал някъде преди.
Казвах си, че съм на прав път, нали разбираш?
Случваше се точно както си го представях!
Продължаваш ли да имаш дежа вю?
Не.
Вече не помня кога точно спряха, може би, когато разбрах,
че целта ни в живота не е само да се чукаме и да умрем.
Ами ти? Вярваш ли на фаталистки простотии?
Не. Мисля, че имаме възможността да си създадем живота, който искаме.
Значи, светът, за който си мечтал е някой стриптийз бар, така ли?
Е, не съм казал, че светът се ограничава до едно определено място.
Понякога по-важно е с кого, а не къде!
Сид, Сид, Сид! Откачалка през нощта, философ на сутринта!
Ти си една загадка, скъпи!
Шибана загадка!
Добре, връщам се веднага!
Не... Не можеш да ме оставиш сама с нея!
Да я оставим да се оправя сама, а? Би трябвало да им я предадем.
Ако по някаква причина не се върна, а дойде някой друг,
прицели се в гърдите му и стреляй!
Не... как ще разбера, че не си ти?
Ще ти кажа, че съм аз, а те сигурно ще си мълчат.
Да си уговорим някакъв специален сигнал.
Добре, ще почукам пет пъти, така ще знаеш, че съм аз.
Не, може и те да почукат пет пъти.
Трябва ни нещо по-специално.
Да речем три почуквания, след това две и накрая едно.
Добре, става. Връщам се след малко.
Обичам те!
Предполагам, че не си довел момичето, а?
Какво правиш тук? - Моля!?
Не работиш ли за Стив, вече?
Разбира се, че работя за Стив! Както и ти.
Не, имах пред вид след работно време.
Ти бъзикаш ли се с мене?
Не, не, имам предвид започваш с малко, постепенно увеличаваш
и ще видиш колко много пари можеш да изкараш,
а аз ще получавам нищожен процент.
Разбираш ли?
Мисля, че с тебе можем да изкараме доста, така че
няма да ти се налага повече да работиш за това лайно.
Какво ще кажеш?
Какво се смееш?
Знаех си! - Какво си знаел?
Сега вече ми е ясно.
Сега разбирам, защо не можеш да се концентрираш върху работата си.
Какви ги приказваш?
Ами, работиш в стрийп-бар, защото мислиш, че това те прави повече мъж.
И с това, че си доработваш, не доказваш нищо.
Уж закриляш момичетата,
но, когато имат нужда от теб, къде, по дяволите си ти, Саймън?
Така дълбоко си нагазил в лайната, че даже не можеш да си поемеш дъх.
Какво, по дяволите, става тук? - Да не съм ти педал бе, шибаняк!
Ще те пречукам, копеле! - Ей... ела тук, влизай в офиса!
Влизай вътре!
Връщай се на бара, по-късно ще се разправям с теб.
Изчезвай!
Ей, ти...
Сид, събирай си багажа, уволнен си.
Писна ми да се правя на твой родител!
Ето затова нямам деца, защото не мога да ги уволня.
Съжалявам, че нещата не потръгнаха.
Желая ти всичко най, най, най.
Сбогом и приятна вечер.
Какво, по дяволите, беше това?
Освободих приятелчето ти. - Не можеш да го направиш!
Напротив, мога и вече се чувствам много по-добре.
Ако Сид си тръгне, тръгвам си и аз. - Супер!
Сид си няма никого.
Тогава можеш да си го прибереш, не ме интересува.
Дай му още един шанс. - Какво, по дяво... я се разкарай!
Познавам един лекар, психиатър.
При него пращам всички момичета с емоционални проблеми
вследствие на работата им. Казва се д-р Зилвер.
Намира се във Ван Найс, взима само в брой, имам му доверие.
Заведи Сид при него, но знай, че това е за последно.
С годините се размекваш, Стив!
Надявам се, че това ще е за последно.
Добре.
Моето бъдеще... какво ще ми кажеш за него?
Бъдещето ти... да видим.
В момента не виждам нищо. - Какво искаш да кажеш!?
Не можеш да видиш бъдещето ми? Нямам бъдеще!?
Трябват, време и търпение. - Боже!
Махай се, зает съм... Разговарям с президента.
Кои сте вие бе, мамка му? Я се разкарайте от тук.
Разкарай... - Сега видях!
Бар Токсик. - Сид, аз съм, Мишел.
Здравей! - Слушай ме внимателно!
Говорих с моя адвокат и той откри някои неща.
Очевидно Лусил е избягала от психиатрията в Сан Бернардино.
Трябва да отидем там. - В момента пътувам натам.
Дръж се както обикновено, ще се върна навреме.
Обичам те, Мишел.
Сид, прекъсваш ми...
На връщане ще ти се обадя пак.
Всички ще платим за греховете си...
Д-р Гоуман, пациентът за 6 часа е тук.
Поканете я!
Аз съм д-р. Гоуман. С какво мога да ви бъда полезна?
Казвам се Мишел Пагеро.
Търся една моя приятелка. Казаха ми да я потърся тук.
Как се казва?
Казва се Лусил.
За какво става дума? - Трябва непременно да се видя с нея.
Съжалявам! Страхувам се, че това е невъзможно.
Вие ли сте лекуващият й лекар?
Не, д-р Адърли е, но той отдавна напусна.
Всъщност, какви са ви отношенията с Лусил?
Приятелки сме от гимназията.
Лусил никога не е била в гимназия.
Може би е било в основното училище. Може ли да си спомни човек!?
Кога напусна докторът? Преди или след бягството на Лусил?
Моля да ме извините, но има доста работа.
Охрана, бихте ли придружили госпожица Пагеро до изхода?
Направи ми една услуга, изпрати няколко момичета до Чикано.
Мисля, че Мишел наистина те харесва. Тя е причината все още да си тук.
Да, зная!
Може би... наистина е права. Вероятно съм малко по-строг с теб.
Няма проблем! - Приятели?
Да, приятели!
Бар Токсик! - Сид, аз съм. Прибирам се вече.
Какво стана? - Нищо не измъкнах,
но Лусил е избягала. Била е там!
...но нямам представа, защо. Може би трябва да попитаме Стив.
Не идвай днес. - Какво?
Чу ли ме Мишел? Просто не идвай днес.
Не знам, какво ще правиш, но не идвай в клуба днес.
Разбираш ли? - Защо? Какво си намислил? Сид...
Мисля, че някой идва.
Не, не, този път сериозно.
Чукаш и ако ти разреша тогава влизаш! Това е заповед!
Искам да поговорим за Лусил.
Време беше! Какво за нея?
Убил си я!
Дошла е за помощ при теб и ти си я убил.
Не, не...
Всяко момиче, което дойде тук е направило своя избор.
Не взимам никого на сила.
Ти уби Лусил, Сид.
Ти!
Ти ли си Лусил? Ти ли си Лусил?
Не...
Ти я уби, ти уби Лусил, Сид. Ти, ти...
...не аз!
Всички ще си платим за греховете, Стив.
Ебаваш ли се с мен, малък гадняр?
Трябва да си платиш за стореното. - Първо ти!
Как беше това?
И какво съм направил? Какво по дяволите съм направил?
Ти им отнемаш невинността
и търгуваш с нея!
Всичко, което те искат е малко щастие!
Прекалено много ли е, по дяволите?
Майната ти!
Опитах се да ти помогна по всякакъв начин.
Стив? О, не!
Мишел, Мишел!
Какво искаш от мен?
Трябва да тръгнем още тази нощ. - Никъде не тръгвам с теб!
Всичко ще се промени оттук нататък.
Виж!
Откъде ги имаш и защо си взел колата на Стив?
Какво, по дяволите, си направил?
Вече сме свободни!
Трябва да се обадим на ченгетата.
Не, не!
Не разбираш ли? По този начин си върнахме невинността!
Можем да бъдем щастливи.
Нали това искаше? - Да не си откачил?
Мислиш се за мъж, но не си! Разбрах всичко!
Намерила си я!
Махни си ръцете от мен!
Гас, ти си бил докторът, който я търсеше!
...и я намерих!
Стив не я е убивал.
Предполагам, че това е искала.
Кажи ми какво иска, помогни ми!
Ще ти кажа, но първо трябва да обсъдим нещо друго.
Прав си, така е.
Какво си й направил?
Нищо, освен, че я обичах. - Защо тогава е мъртва?
Защото не можа да превъзмогне това, което стори.
За какво говориш!?
За какво говоря ли!? Свали тоя пистолет!
Не ти вярвам! - Някога ми се доверяваше, Сид!
Нали? Не беше толкова отдавна.
Трябва да се върнеш малко назад и да си спомниш това време.
Чуй ме, знам какво ти трябва
и мога да ти го дам.
Но трябва да ми дадеш пистолета.
Ще го направиш ли?
Дай ми пистолета!
Добре!
Обичаш ли я?
Да, много!
Хубаво.
Съжалявам!
Не, не!
Престани, Сид!
Тя си отиде. - Преструва се, че всичко е наред...
Добро момиче!
Светът не е определено място! - Сърцето ми е голямо...
Понякога човек трябва да преживее нещо травмиращо,
за да бъдат унищожени увредените неврони.
Човече, затънал си в лайната... - Да ти сложим малко червило...
Погледни! Защо не си го признаеш?
Проклета да си, погледни в огледалото и ми кажи какво виждаш?
Това е Сид. - Глупости!
Как се казваш? - Сид.
Той е мъртъв. Кого виждаш там?
Как се казваш? - Сид.
Кого виждаш?
Кого, по дяволите виждаш там?
Кого виждаш?
Тя се преструва, че всичко е наред...
Кого виждаш? - ... и още по-голям чеп.
Понякога мечтата се свежда до определен човек!
Всичко е наред.
Аз я излъгах... - Не си могла да понесеш този товар
и в подходящия момент си взела неговата самоличност.
От дълго време в теб се борят две противоположни личности.
И ти си убила онази, която ти е причинявала болка.
Искала си да заемеш мястото му, но това не става само със силна воля.
Тази твоя сила ме накара да се влюбя в теб.
Отсега нататък всичко ще се промени.
Дали?
Не се харесвам д-р Адърли.
Страх ме е от себе си.
Не се страхувай, просто запомни,
че любовта винаги побеждава!
Това не ми помага много, докторе!
Вече съм друг човек, всичко ще остане в миналото!
Минало, настояще, бъдеще...
Всичко остава в главата ти.
Не е същото, не е истинско,
не е реално.
Ние сме истински.
Не.
Много лесно може пак да се превърна в някой друг.
Отбий!
Ще си прекараме страхотно.
Искам да ми покажеш как става.
Искам да видя как ще се превърна в теб.
Добре.
Мамка му, не мога да повярвам!
Сид, ти ли си?
Помниш ли ме? Грег! Какво, по дяволите, правиш тук?
Помниш ме, нали? - Не.
Е, няма значение.
Накъде си се запътил? - Изненадай ме!
Добрее!
Превод и субтитри: Emil Milev и Ramiress
http://subs.sab.bz