Превод: bigprof
И макар, че Колумб се отклонил от пътя си, не той пръв е открил Америка.
Както и да е... той е моят герой.
Той смело водеше малкия си кораб през големия океан.
И сега, в деня на Колумб, няма да ходим на училище.
Благодаря, Хедър. Рони?
Разкажи за своя герой.
ХАЧИКО - История за кучето
За кого пише?
Хачико, бе куче на дядо ми.
Повечето го наричали Хачи, кучето-загадка.
Защото никой не е знаел, откъде се е появил.
Може би е избягал от приюта за животни.
Може да е скочил от автомобил далеч оттук.
Във Флорида или Ню-Джързи.
Не е важно как, но Хачи се бе изгубил.
Не е важно, как се е случило това.
Но веднъж, отдавна, в града, където живееше дядо ми,
Хачи се появил на гарата.
Там започва неговата история.
Шест дни? Това е много.
Ще ми стане скучно.
Отлично, много музика.
Не-не, ще ходя пеша.
Да, аз също. Довиждане.
Хей, приятел, изгуби ли се?
Ела тук.
Ела...
Изгуби си се, малкият.
Навярно, те търсят.
Той е избягал от вас.
Какво, на платформата ли? - Да, на платформата.
Добре, къде го намери.
Да. Ами...
Знаете ли, там имаше клетка, счупена. Не знам, на кого е, но...
някой навярно ще дойде за него.
Да, ясно. - Нека да остане във вас. После ще го вземат.
Но... Не, аз не мога.
Какво? - Аз не мога, професоре.
Той бе тук. Такива кучета не ги изхвърлят, това...
Разбира се, че не. Такива не ги хвърлят, някой все ще дойде да го вземе.
Вземете го със вас. А ако го потърсят, ще кажа, че кучето е у вас.
Но ще дойдат при вас.
Не разбирате. Ще му се наложи да остане тук, може цяла нощ никой да не дойде.
Нищо няма да му стане, ще го заключа, ще бъде в безопасност до утре, но...
Утре ще дойдете да го занесете в приюта.
Добре, че днес е петък.
Ще разберем, накъде си тръгнал... А после ще останеш с мен.
В топъл дом, в топла компания. Всичко както трябва.
Какво? Да, ще ти хареса.
Ш-ш-ш...
Ето така.
Насам, седни тук.
Стой тук, разбра ли? Да, ето така.
Добре. Лежи, лежи...
Здравей, красавецо.
Здравей. - Здравей.
Как мина? - Отлично.
Радвам се, стана ли ти мъчно? - Ни най-малко, а на теб?
Не, и не си спомням.
Имам изненада за теб.
И аз имам малка изненада за теб.
Хайде, време е да наваксаме загубеното време.
Не мога да те настигна, не ми стига въздуха.
Чу ли нещо?
Навярно, клон се удари в прозореца.
Тихо, тихо, тихо, всичко е наред. - Паркър!
Нали се разбрахме! - Знам, знам...
Ти какво, забрави ли? - Нищо не съм забравил.
Не, намерих го на гарата, загубил се е.
Карл искаше да го остави в кучешкият приют и аз си помислих че...
Ще доведеш кученцето вкъщи и ще ме накараш да го оставя, нали?
Не, не, не искам да го оставя, не.
Утре сутринта ще разберем къде точно са го намерили, нали?
Обещавам ти, така и ще направя.
Ето, това са нещата на Люк.
Сега, сега.
Така, влез тук.
Виж, колко е интересно тук.
Топло е, на.
Тук е по-хладно.
Харесва ли ти? Люк много я обичаше.
Виж, тук има вода.
Можеш много да разказваш, нали? Можеш ли?
Добре, приятел.
Не е зле.
Заспивай.
Имаше нужда само от кучешка колиба.
Няма да те ухапя за палеца, обещавам.
Хей, кученце, кученце!
Хей, малкия, усмихни се.
Отлично! Ууу, красиво кученце!
Татко, той ми харесва.
Има ли си име?
Да, има. Временния Гост.
Оставете го, къщата и без това се изпразни, без Люк.
Питай майка си.
Мамо!
Да?
Ела, моля те.
Харесва му, твоята музика.
Наистина ли? Невероятно, това е вундер-куче! И ми се налага да го оставя.
Няма да се получи. А ти, не го защитавай.
Няма.
Татко, той ще излезе оттук, ето.
Да, това е по-добре.
Ще влезеш ли, приятелче?
Така, добре, отлично, супер.
Срещна ли се с Майкъл?
Да, ние яздихме и гледахме звездопада. Беше красиво.
Колко романтично.
Много.
А вие не...
С какво мога да помогна?
Да, вчера намерих този приятел на гарата, не го задържахте, докато господаря му...
Да го задържим ли? Не, това не е хан, а кучешки приют, приятел.
Просто го намерих, какво трябва да направя?
Дайте да видя.
Добричък е, може да има нов господар, но...
Даваме им две седмици.
Две седмици ли?
Да, няма места.
Извинете.
Ще ви звънна след седмица, добре, довиждане.
Здравей, Мериън. - Как си, Паркър?
Страхотно. Ако говорим честно, исках да ви помоля за нещо.
Всичко.
О, не трябваше!
Хей, малкия, здравей, здраве-е-ей!
Красавец! Откъде се взе пък ти?
Да, вчера бродеше из гарата... Не знам, всичко това е много странно.
Наистина ли? Той е толкова мил!
Искам да го поставя тук.
Да, добре, добре.
Паркър, това кутре е приказно!
Не искате ли да имате такова?
Какво, да ги взема за себе си?
Такова прекрасно кутре.
Какво ще кажеш, Антония? Как ти се струва новият съсед?
Недей, Антония!
Стой тихо.
Добро утро, професоре.
Джес.
С едно захарче, 2 порции сметана... О, кой е той?
Нов приятел, ще го вземеш ли?
Предпочитам лично.
Ще стане голямо охранено куче.
За какво ми е, да стане охрана за хот-дога ли? Не мисля така.
Ха-ха, и аз не мисля така.
Но, кой сега ще вземе куче, а?
Трябва да се храни, да се разхожда, да се мие, трябват много грижи...
Да взема ли това за него?
За сметка на заведението.
Вземи повече.
Да, вярно, благодаря, Джес.
Наздраве.
Нещо ново?
Не, няма никой, никой не е идвал нито е звънял.
Никой ли?
Странно, действително е странно.
Ще го подържите ли?
Кейт напечата обяви, ще ги разлепите ли?
Моля ви.
Добре, ще ги разлепя.
Вие имате чувствителна душа.
Знам.
Май му харесва в раницата.
Професоре, никакви кучета във влака.
Не, никакви кучета. - Надявам се.
Секунда, ще ти покажа нещо.
Пропуснете повторението на първата част и отново преминете към лирическата.
Добре.
Така е по-добре.
Но това означава, че трябва да се играе бързо, в темпо.
А като стигнем до лирическата част, то...
Там е нужен дълбок въздух.
Здравей.
Отлично.
Искате ли кученце?
Добре, хайде да го направим пак. - Да, отначало.
Това е всичко което остана в кутията.
"Яманаши", останалото е скъсано.
Какво е това? - Район в централна Япония.
Необичайно куче, Паркър. - Точно.
Това е акита, акита, както го наричате.
Особена порода. - Нали?
А това какво е? - Хачи.
Какво? - На японски това е 8, щастливо число.
А, щастливо ли? Щастливец.
Хачи... Хачи, хубаво име, нали?
Очевидно, че той е осмото родено.
Числото 8 има мистически смисъл - простира се към небето, пада на земята.
Ще го вземеш ли?
За себе си? Не. Мисля, че той е направил избора си.
В какъв смисъл?
В това, че сега той е твой проблем, а не мой, братко.
Ти не си проблем, нали?
Ами може ти да си го намерил, а може той теб да е намерил.
Какво значи това? Означава, че така трябвало да бъде.
А още той каза, че като порасне Акита ставал за бой и за лов.
В смисъл, че е кралска порода.
Кен не каза ли, къде може да е къщата на негово величество?
Разлепих 10 обяви. Някой ще прибере своето Хачи.
Хачи ли?
Това... Това бе на нашийника, символ.
Дал си му име?
Не, аз... - Ти, искаш да го оставиш.
Да но, аз... - Искаш, искаш.
Не искам да го оставя, аз просто...
Признай си, искаш да го вземеш с нас.
Даже не съм си и помислил за това, не.
Хачи?
Накъде тръгна?
Господи!
О не... Паркър, това са месеци тежък труд!
Извинявай, много съжалявам.
Всяка нощ ще бъде на улицата, Паркър. Не го пускай тук, чуваш ли ме?
Никакви възражения!
Слушам, слушам те. Слушам те, добре.
Това са два месеца работа! - Повярвай, много съжалявам.
Работата не е важна толкова за мен, тя е важна за града!
За мен също.
Работих 4 месеца над този модел.
Не, на теб ти е все едно какво правя. Да, ти просто плюеш на това!
Кейт, това не е вярно.
Не ме успокоявай!
Хачи.
Хайде, приятел, ела при мен. При мен.
Да, ти ще влезеш вътре.
А това ще вземем с нас.
Акита.
Так, къде е това?
Да. Ето какъв си.
Твоята порода е известна от 4000 години, а може и повече.
Така ли? Какво имаме още?
Как ти се струва?
Пише, че първото животно, което е приятел на човека, си бил ти.
Знаеше ли за това? Знаеше ли, кажи?
Знаеше, да, знаеше, разбира се, че знаеше.
Това е, изключваме.
Трябва да ти намеря място.
Така, тук, може да се каже че не е лошо, а?
Добре, легни. Стой тук, разбра ли?
Стой тихо. Сега...
Добре, ще поостана с теб.
Дръж!
Хайде.
Извинявай.
Просто не трябва...
Току що съм заспал. - Да, да, разбира се.
Само за една нощ, само една, нали?
Хайде да спим.
Седни тук, всичко ще е наред.
Невероятно. Мъчно му е за "Янките".
Не.
Да, честна дума. - Наистина ли?
О, това ще е весело.
Така, Хачи, ще играем.
Това е топка. Топка.
Хвърлям я, ти ми я връщаш обратно, ясно?
Да, готов ли си?
Хайде, хващай.
Не-не-не, топката.
Хачи, Хачи! Хачи, не. Хей, Хачи!
Аз хвърлям, ти я носиш, ясно? Хайде.
Донеси я.
Хачи, не, вземи топката!
Хачи, на мен! На мен, Хачи!
Тук дръж, дръж. Хачи, Хачи!
хайде, това е топка, хвани я.
Хайде, Хачи. Донеси ми я. Ще успееш, сигурен съм.
Знаеш ли, държиш се студено с него.
Кучето е в беда, а баща ми иска да направи добро дело.
Добре, тогава виж.
Мамо.
Топка, топка, топка, топка! Трябва да я донесеш.
Виж, как.
Той оглупява.
Ало?
За обявата ли сте? Вие ли сте собственика на кучето?
Не, досега никой не го потърси. Ние искаме, да попадне в добри ръце.
Защо не оставите номера си, мъжът ми ще ви звънне.
Една секунда, да намеря химикал, ок?
Ало.
Не, кученцето вече си има собственик.
Да, ужасно ми е мъчно.
Оу! Не, не, не, Хачи!
Хачи! Хачи, Хачи!
Добре, хайде, донеси. Донеси.
Не, не ти трябва. Не трябва. Отивам на работа.
Ще се видим довечера, чао.
Добро утро, професоре. И днес ли ви задържаха?
Вече го направих, - с едно захарче, и две сметани.
До тръгването на влака останаха 3 минути, молим пътниците, да заемат своите места.
Извинете, извинете.
Хачи!
Какво правиш тук? Какво правиш? Какво става?
Върви си вкъщи, ясно? Върви.
Да, знам, върви, хайде върви.
Вкъщи, хайде, трябва да тръгвам, върви, върви.
Хайде, време е. Да вървим.
Хей, професоре. искате ли да задържа влака?
А може ли?
30 секунди.
Благодаря.
Вкъщи, вкъщи! Ясно ли е? Хайде, върви вкъщи!
Хей, Чък, може ли да задържим влака, за малко?
Вкъщи, вкъщи! Върви, върви! Хайде вкъщи!
Това е дресиране, нали?
Умник!
А... професоре.
О, не.
Е, добре.
Нищо, благодаря. - Сигурен ли сте? - Да, да, благодаря.
Добре, да тръгваме.
Може да извикам такси?
Не, ще вървим пеша, всичко е наред.
О, боже.
Паркър? Ти нали тръгна на работа.
Тръгнах. - И за това ли копаеш в градината?
Избягал е, и аз се върнах.
Не говори, не трябва, знам, какво ще кажеш.
Ще закъснееш, сама ще го оправя. Ще го зарина, а ти тръгвай.
Добре, благодаря.
А ти, чакай тук.
Ние ще почакаме. - До довечера, довиждане.
Яж.
Добре, така, ще ти дам още един. Един, не повече.
Почакай, почакай.
Е, как е? Вкусно е, нали?
Сега, добре, сега... това е последният.
Ето, яж. Умник, Хачи.
Разбрахме се, това е последния.
Дръж.
Прекрасно, гордея се с вас, превъзходно.
Най-накрая. - И накрая трябва да се повтори.
И извинете за закъснението, нали? - Няма нищо страшно.
Ще има ли наказание? - Не, няма.
Добре, благодаря.
Хей, Хачи! Какво правиш тук?
Със захар ли?
Чък. - Довиждане.
Хей, Хачи!
Ти как се озова тук?
Станция Бейдридж.
Да, да, мамо, влака е в 7:30.
Цял ден ли беше тук? - Не, минута-две откакто пристигна и влезе тук.
Шегувате ли се? Кейт с него ли е?
Не я видях.
А... добре.
Добре. Тогава да си ходим вкъщи.
Ах ти, негодник.
Да вървим, да вървим вкъщи, малкия.
Мамо!
Да, скъпа? Тук съм.
Хей, здравей!
Донесох чипс. - Отлично.
Мисис Уилсън, радвам се да се видим.
О, Майкъл, аз също! Наричайте ме, Кейт.
Добре.
Апетитно изглежда.
Отнеси това на татко.
Сега ли? - Да, той е в задния двор.
Добре, имате ли грил?
Грил има, да. Радвам се да те видя.
Аз също се радвам.
Знаете ли, исках да свиря на китара, учих се като бях малък.
Сериозно?
Да, бях на девет или десет.
Но брат ми, ми прищипа палците на вратата и аз я оставих.
Стана случайно, но след това престанах да уча.
Не знам, навярно е така. Защото обичам музиката
...и се отнасям с голямо уважение към музикантите и всички, които играят.
Майкъл, обичаш ли дъщеря ми?
Да, сър... Да, много.
Добре. Това е нещо, което ще ти помогне в тежки дни.
Вярно.
Хачи, това е Майкъл. Майкъл, Хачи.
Радвам се да се запознаем.
Хачи, хей, искаш ли да поиграем, а?
Да? Добре, готова ли си? Хвани топката!
Хайде, ето, донеси я, ето там!
Давай, Хачи! Бягай за нея! Така, донеси ми топката!
Майкъл, ако искаш топката, трябва да си я вземеш сам, Хачи няма да я донесе.
Той не бяга след топки.
Ясно.
Как си, Майкъл?
Всичко е наред.
Скъпи, добре ли си?
Играйте.
Не боли, нали?
Изобщо.
Добре съм, вижте.
Да не си изкълчил крака? - Поиграйте си без мен.
Добре.
Хвърлям топката на половин метър, ти ми я донасяш, ясно?
Дори и да хвърля топката успоредно, той няма ли да я донесе?
Аз умирам.
Топката ли?
Да, топката. Аз хвърлям, а той трябва да я донесе, а не иска.
Само не акита, Паркър.
Какво против имат към топките?
Не, но щом искаш да бяга след топка - заведи коли или кокершпаньол.
Да но, Хачи напълно ме устройва, доволен съм.
Добре, защото акита не се стремят да се харесат на някого.
А какво им трябва?
Той идва на гарата, защото има специална връзка между вас.
А това "Хей, приятел, донеси топката!" - За какво е?
Ами, за забавление. А може би, за бисквитка.
За да ме зарадва, най-накрая.
Не може да ги купиш - те са японци, а не американци.
Да, това са глупости.
Ако ти донесе топката - за това ще има особена причина.
Ще го накарам да я донесе.
Не-не-не-не, Хачи, вкъщи.
Ти оставаш, извинявай, не мога да те взема.
Не, спри.
Добре, да вървим.
Може, да вървим.
Добро утро, Милтън. - Добро утро.
Радвам се да те видя.
Мойра. - Здравей, Паркър.
Пазиш се от слънцето?
Внимателно.
Добро утро, професоре. - Добро утро, Паркър!
А той не иска ли?
Не-не, той е възпитан.
При мен, малкия.
А сега се връщаш вкъщи, да, вкъщи. Разбра ли ме?
Ще се видим довечера, а сега върви вкъщи.
Умник.
Приятна работа, Карл. - Подобно, професоре.
Хачи.
Вземи. Само ш-ш-ш... Не казвай на Милтън, ясно?
Здравей, Хачи.
Чакаш ме цял ден и си мислиш, "О, колко съм добър, колко съм добър!"
Хей, Хачи!
Още шампанско! Някой да донесе шампанско.
Аз мога да бъда, ами... не знам.
Трябва да е в кухнята.
Тъй като сме различни, на сватбата ни няма никой.
Момче, момиче, момче, момиче.
Ти обичаш сняг, нали?
Хайде да се развличаме, ти и аз.
Само двамата, да тръгваме.
Разкажи ми нещо.
Хачи!
Това е прекрасно, Джейк.
Благодаря.
Кейт! Виждала ли си, Хачи? Нямаше го на гарата.
Не, видях го сутринта... Ела тук.
Погледни я.
30 години е била скрита от очите.
Красавица, нали?
Да, добре.
Изоставам от графика. - Може да наваксаш.
Представи си премиерата, това ще те окрили.
Млад солист излиза на сцената, и пее ария от Бохем.
Само балет, разбира се. За какво е рок, рап, хип-хоп, джаз и... Хамлет!
Тогава всички зрители скачат от местата си, ръкопляскат и беснеят от щастие.
Кметът те намира, извежда те на сцената, оставя те в центъра, и благодари за това че си направила невъзможното.
Така ли?
Да.
Хареса ми.
Хачи!
При мен, малкия!
Хачи?
Ха-ати.
Какво правиш тук?
Така... добре.
Седни, седни, Хачи, тихо.
Ш-ш-ш, не пречи.
Хей, Махай се, хайде, изчезвай!
Добре.
Да вървим, да вървим, да вървим, да вървим!
Паркър!
Нападна ни е скункс.
Не искаш ли да се присъединиш?
Не, ще се въздържа.
Добре тогава.
По-добре отвори прозореца през нощта.
От нас ли идва тази воня?
Възможно е, прав си.
Мамо!
О, здравей, миличка!
Какво се е случило?
Трябва да ти кажа нещо.
Познай.
Какво?
Добре, почакай.
Виждаш ли промяна?
Не.
Да!
Това е чудесно, мила!
О, каква добра новина!
Ще звънна на баба ти, веднага!
Къде е татко?
Там, на обичайното си място.
Татко!
Какво правиш?
Това е пълен масаж на тялото, всичко е по книга, виждаш ли?
Скоро ще ставаш дядо.
Необходимо е да се потопите дълбоко в мускула...
Татко, татко!
Ще имам скоро дете. Бременна съм.
Ти...
Какво, наистина ли?
Да.
Ще имаш дете?
Ще ставам дядо.
Кейти, не мога да повярвам!
Здравей, скъпа.
Здравей, извинявай, че закъснях.
О, какво е това?
Куп полезни продукти, за теб.
Пресни плодове, малини, питки с мляко, покълнали зърнени култури...
Когато бях бременна с теб, карах баща ти да ми вземе пица с аншоа и черен пипер...
Той не бе в състояние да ме гледа.
Ти можеш ли да повярваш, че си живяла с баща ми 25 години?
Ние сме били повече заедно, отколкото разделени.
Уау.
Татко разказваше, че след първата ви среща, се връщал в колата,
и се отегчавал, че не се е връщал обратно за теб.
Помня, наблюдавах го от прозореца.
Видях, че се обръщаше и едва не се втурвах навън, за да го прегърна.
Напразно си се спирала. - Знам.
Но винаги мисля прекалено много.
Да, така е. Както никой друг.
Не прави така. - Няма.
Добре.
Хей, Хачи! При мен, Хачи, при мен!
Винаги ли там се срещат?
Погледни.
Това не е ли странно?
Здравейте, професоре.
Добър вечер, Паркър!
Добър вечер, Мария.
Как научихте това куче?
Удивително, и всеки ден.
Паркър!
Много си красива.
Ами, аз все още мога по-някакъв начин да се държа.
Благодаря.
Желаете ли още нещо, мадам?
Зависи какво имате.
Всичко.
Всичко ли?
Да. Всичко.
Ти, много си ме търпяла, знам.
Не помня, благодарих ли ти за сетен път.
Обичам те много.
И аз те обичам.
Странно.
Особено, когато не миришеш на куче или скункс.
Това, че се случва рядко, ме радва.
Така ли? Ти винаги миришеш така!
Обичам те. - И аз теб, чао.
Добре, Хачи, да вървим!
Хачи, да вървим!
Тръгвай, Хачи, какво става?
Какво ти има?
При мен, при мен! Ела.
Говори, какво ти има. Какво не е наред?
Изглеждаш добре. Какво става, а?
Здрав ли си? Да. Идваш ли?
Какво му има?
Не знам.
Хачи, решавай. Трябва да тръгвам, на работа съм. Да тръгваме, приятел.
Тръгвам.
Довиждане, скъпа. - Довиждане, до довечера.
Последен шанс.
Довиждане!
Здравей, Мериън. - А, Джес, добро утро.
Нося ви кафе и понички. - Прекрасно, благодаря. - Наздраве.
А къде е Хачи?
Хей, Хачи!
А, ето го и него.
О, колко съм радостен да те видя.
Какво, донесе си топка ли?
Откъде има топка?
Искаш да поиграем? Ето, виж.
Готов ли си?
Вземи я, вземи.
Отлично, донеси ми я!
О, страхотно! Това и исках.
Хайде още веднъж, по-далеч. Хвърлям по-надалеч.
Браво! Ето така, донеси обратно.
О-о-о, какъв умник! Умник!
Браво на теб! Видя ли?
М-м?
Аз хвърлих топката, а той я донесе! За пръв път я донесе! донесе ми топката!
Голям ден.
Благодаря. Добро куче!
Добре, аз тръгвам. Вземи го, твой е.
за първи път я донесе.
Хех, за първи път!
Не-не-не, почакайте, професоре! Ей сега, на мига ще ви направя кафе!
Добре.
Извинявайте, че ви задържам.
Видяхте ли, какво направи? Хвърлих топката и той я донесе.
Не, не видях.
Вземи топката.
Искаш, да я хвърля? Не мога да играя, нямам време. На работа съм.
Вземи я със себе си, разбра ли?
Готово.
Да, благодаря. - Винаги заповядайте.
Ще се видим в 5. - Ще бъда на място.
Вкъщи, Хачи! Вкъщи!
Добре, ела тук. При мен, малкия, при мен.
Добре, всичко е наред.
Ще се видим в 5, нали? Да, умник. Сега връщай се вкъщи.
Сега беше по-добре, нали?
Значително! - Ако въобще е възможно.
Добре. Помните ли, че говорихме с вас за Джон Филип Сузо?
Писател на маршове, живял в началото на века.
Той е знаменитост, но не признава звукозаписи.
И на никого не разрешава да записват музиката му.
Започвам с Томас Едисон, когато донесе своето изобретение - фонографа.
Но Едисон не е в стаята на забраната и той тайно записва марша му
в изпълнение на оркестъра на парада.
Преди, това бе първият пиратски запис.
Какво мислите за това? Бил ли е Сузо прав?
И сега какво? Може би, днешните изпълнители е достатъчно да излязат,
да включат своите CD-плеъри към усилвателя на сцената... И това ли е всичко? Достатъчно ли е?
Не знам.
Аз съм най-старият от вас, но съм склонен да считам, че има нещо особено в музиката.
Не се поддавайте на записи. Живота не трябва да се записва, сърцето не трябва да се записва.
Момента на творението е неуловим по своя си начин.
Господи!
Какво му стана?
Получи сърдечен пристъп.
Здравей, Хачи. Как си?
Здравей, Хачи!
До утре, Хачи.
Довиждане, Хачи.
Хей, приятел.
Няма ли да си ходиш?
Хей, Хачи.
Как си, малкия?
Не е така, както той го прави?
Извинявай, ще се науча.
Анди! Време е, скъпа.
Добре, момче, изчакай тук, ясно? Ние ще се върнем.
Не е така, както той го правеше, нали?
И аз казах, че тялото не е по-голямо от душата.
И никой, дори и Бог, не стои по-високо, от всеки един от нас.
Във всяка вещ, аз чувам и виждам Бога. Но не мога да го разбера.
Не мога да повярвам, че има някой, който е по-прекрасен от мен.
Виждам Бога, в лицата на мъжете и жените, и в моето лице в огледалото.
Намирам писма от Бога на улицата и във всяко от тях има негов подпис.
Но нека си останат там където са си били.
Защото зная, че където и да отида, ще ми се доставят същите.
Во веки веков.
Чуй ме, не е нужно повече да го чакаш.
Той няма да се върне.
Добре, Хачи. Ти по-добре знаеш, какво да правиш.
Хайде, приятел, хайде, да вървим.
Хайде, малкия, ела.
Хайде, Хачи, ела тук. Ти ще живееш с нас. Ела тук, хайде.
Време е да тръгвам, Рони ни чака.
Хайде, Хачи, тръгвай, тръгвай оттук.
Какво добро момче. - Браво, Хачи.
Хей, приятел! Анди?
Хачи!
Анди!
Какво, скъпи?
Хачи! Хачи, върни се!
Още четири, повече не трябва.
Хей, това е първият гост.
Здравей, приятел, ще ни покажеш ли новият ни дом?
Ние започнахме от горе, където почти всичко е готово.
Да, а какво направихте със сутерена?
Сутерена отдавна е готов.
Понички с шоколадова глазура.
Не, не обичам шоколад.
Хей, Хачи, какво правиш тук?
Само погледнете...
Вижте, отива на мястото си.
Мислех, че са го взели. - Така и беше.
Навярно, е гладен. - О, колко си добродушен, Джес.
Не трябва да му се дава много.
Хей, Хачи! Искаш ли хот-дог? Ето, яж хот-дог.
Може да не му харесва твоята кухня?
Вземи, вкусно е. Джес го сготви, ще ти хареса.
От къде се взе?
Просто дойде. Хайде, малкия, яж.
Бъди внимателен, Хачи. Някои хот-дога ще са големи за теб.
А, не, не го слушай.
Хачи!
О, боже.
Здравей! О, колко бях притеснена за теб...
Имам нужда от теб.
И кой се върти около него?
Това е дъщерята на професора. Навярно, той живее в тях.
И Хачи избяга ли от там?
Появи се.
О, Боже...
Да си ходим вкъщи.
Хей, хей, хей, тя го взе със себе си!
Тихо, той е с тях.
Да вървим. - Хайде, приятелче.
Много благодаря.
Така е по-добре. Налей ми кафе.
Джес, хайде, налей ми кафе.
Аз също си спомням за него. Всеки ден.
Хей.
Хачи, знаеш ли, че ние те обичаме и искаме, да останеш с нас.
Но ако искаш да си ходиш, ние ще те разберем.
Добре.
Сбогом, Хачи.
Добър ден, Хачи.
Хей, Хачи! Ето, вземи. Само не казвай на Майро, ясно ли е?
Лека нощ, Хачи.
Добър ден, Джес. - Здравейте, какво ще искате днес?
Мисля, голям хот-дог и две понички. - Добре.
Бъдете внимателни, горещо е.
Лъки, при мен!
Хайде, скъпа. Хей, Лъки!
Кафето ви, приятен апетит.
А, извинете, сър. Това куче...
Да?
Това случайно не е ли това куче, за което всички говорят?
А вас какво ви интересува?
О, извинете, аз съм Теди Бартц, репортер.
Да, много съм слушал за него от колегите.
Не знам, но може да се направи добър сюжет.
Аз съм Болиенс, Карл Болиенс.
Б-о-л-и-е-н-с.
Не със Е. - Разбрах.
Аз го намерих и го дадох на други.
Така ли?
А къде е сега, Карл... Къде живее?
Ами... Никой не знае точно, откъде идва.
Не го ли гонят? - Не, свикнаха му.
Той прави всичко, каквото трябва.
А мога ли да направя снимка? За репортажа.
О, нямам нищо против. Хачи, ти имаш ли нещо против?
Благодаря, много добре.
А... Отначало единична снимка.
Без кучето ли? Добре. Седни.
М-м... Не, аз...
А, да, добре, вие си знаете.
Признателен съм ви, много сте любезен.
А сега заедно.
О! Да, добре.
Погледни насам, не си обръщай погледа.
Усмивка... Чудесно.
"Предано куче чака завръщането на мъртвия си собственик".
Хей, Хачи.
Детето от Делхи ти е изпратил пари, които са му били дадени за закуска.
За да ти купя храна.
Това е третото дете за една седмица.
Ако продължава така, ще си отворя сметка в банката.
Само не казвай, че не съм те хранил.
Упоритите преуспяват.
Виж, не е ли чудесно?
Здравей, Хачи.
Какво мислиш да правиш с парите? - Аз съм му настойник.
Аз, ей сега. - Благодаря.
Хачи. Здравей. Как си тук?
Тук си, Хачи. Ето ти.
Гладен, а.
Да, в такъв студ трябва да се яде.
Аз съм Джес, държа щанд тук.
Кен-Фюц Еси, приятел на професор Уилсън.
Приятел на професора ли?
Едно захарче, две сметани.
Вие трябва да сте прочели статията.
Прочетох я.
Видяхте ли там моето име?
Да, видях го. Ето...
Два пъти.
Мога ли да помогна с разходите?
Не, моля ви, няма нужда от пари.
Ами ако се разболее? За лечение.
Ще съберем. Пътниците, продавачите. Ние всички се грижим за него.
Този площад стана дом за Хачи. Той идва на мястото си навреме.
Всеки ден.
Грижете се за него.
За него ли?
Разбира се.
Добре, тръгваме. Хот-дог ме чака.
Радвам се че се запознахме.
Аз също. И благодаря.
Една година мина, нали?
Понякога се събуждам през нощта и се сещам за Паркър. Той беше добър приятел.
Разбирам как се чувстваш.
Хачи, моят приятел Паркър никога няма да се върне.
Но ако Хачико иска да чака, тогава Хачико трябва да чака.
Ти искаш ли?
Желая ти дълъг живот, Хачи.
Е, господине, за сега се храни. Добро момче.
Искаш ли още? Ето, вземи това.
Вземи, малкия, последно парче. Вкусно е, нали?
Това ли е мястото откъдето си го купила?
О, благодаря, че ме срещна... До утре, Хачи.
Чао, Хачи.
Благодаря.
Обичайното, нали?
Защо този път не вземеш пилешки крилца?
Хей, това...
Горчица?
Мисис Уилсън? Радвам се да ви видя.
Здравейте.
Хей, това е жената на професора, нали?
ДНЕС: ВЕНЕЦИАНСКИЯ ТЪРГОВЕЦ
Паркър Уилсън Любящ мъж и баща
Кейт.
Кен...
Много време мина.
Да, много.
10 години. Трудно е за вярване.
Здравей, Хачи.
Добър ден, Хачи.
Кафе без захар и не слагайте в хот-дога горчица. Най-добре кетчуп.
Добре, ето най-добрият.
Хачи?
Хачи...
О, старче, още докога ще чакаш?..
Добро момче.
Всичко е вярно.
Мога ли да чакам с теб следващият влак?
Да?
Благодаря.
О, Хачи...
Малкият ми.
Харесва ли ти?
Да.
Я виж тук.
О, ето я.
Това си го спомням добре. Помня деня, когато направиха тази снимка.
Колко е чудесен.
О, това е на сватбата.
Да, ето го. И тук.
А къде дядо намери Хачи?
Рони, в действителност Хачи намери твоя дядо.
Как така?
Една вечер дядо ти се връщаше вкъщи.
Слезе от влака, и на платформата, в средата...
Хей, събуди се.
Хей, малкия.
Хей, да вървим. По-бързо, хайде!
Хачи!
Хей, малкия!
Не помня дядо си, той умря, когато съм бил съвсем малък.
Но когато слушам истории за него и Хачи, мисля, че го познавам добре.
Те ме научиха да ценя тяхната лоялност и никога да не забравям тези, които обичам.
Така Хачи, завинаги е моят герой.
Виж, как се радва да те види.
Можеш ли сам?
При мен, Хачи, да вървим.
Сегашния Хачико е роден в японския град Одате през 1923.
Неговият собственик, д-р Исабура Уено, професор от Токийския Университет, умира през май 1925.
Хачи се връща на гара Сибуя и го чака там 9 години.
Хачико умира през март 1934.
Днес, бронзова статуя на чакащия Хачико, стои на железопътната гара Сибуя.
Синхронизация: milenkz bg-torrents.org