Южно полукълбо Зимата на 1957 г.
Красиво е, нали?
Колко още ни остава?
Шест часа и половина.
Да започваме. - Сега?
Искам да приключваме.
Добре. Така да бъде.
Момчета? Някой жаден ли е?
Давай.
Студената война ни сгрява тук.
Стига де.
Няма да те издам, че имаш американска контрабандна стока.
Юри, давай.
Остави и на мен.
Давай.
Наздраве.
Давай.
Остави нещо и на мен.
Благодаря.
Хубава водка. Дай ми още малко.
Искаш ли?
Негодник, похаби половината бутилка.
Какво става тук?
Йосиф!
ЛЕДЕНА СМЪРТ
Антарктика
Най-студеният и най-необитаем пояс от планетата
Андерсън, П-170. Стетко се връща.
След пет минути започвам да захождам.
Купонът вече започна. - Не е ли рано?
Първата голяма буря ще се извие след около седмица.
Няколко дни по-рано ще сменим персонала.
Разбрано. До след малко.
СТАНЦИЯ АМУНДСЕН-СКОТ Американска научна експедиция
Температура - минус 55 градуса по Целзий
ЮЖЕН ПОЛЮС
Кари?
Под душа съм, докторе.
Излизам.
Пиле…
Скариди? Криеш ли нещо от мен, жено?
Да ти разкажа ли за пътуването ми?
Летях три часа, за да говоря с лекаря,
който е докладвал за кражбата на ботаническата мостра.
Мостра? - Канабис сактива.
Разбира се. Трева. Никога не улучвам момента.
Между другото, наближава буря. По-рано ще ни изтеглят.
Банският и слънцезащитният ми крем са вече в багажа.
Друго не ти трябва. - Стетко, там ли си?
Чакай.
Слушам. - Командирът те вика.
Разбрано. Ще се видим на вечеря.
Няма. Това е вечерята.
По-добре е от оня войнишки стол. Ще се видим в самолета.
Шегуваш се. - Напротив.
После ще поговорим.
Тук е забелязан труп.
Пилотът, който взех от Макмърдо я е засякъл.
Какво са търсили там? Там е ничия земя.
Може да е климатичен балон или стара палатка.
Човекът е първа година тук.
Знам, че сега се връщаш, но трябва да се заемеш.
Не се притеснявай, ще взема доктора.
Ей, Кари.
Сам, не ми губи времето. Кажи ми колко карата са.
Не изпадай във възторг, преди да го видиш.
От табла печелеше колкото и тук.
Трябва да станеш професионалистка.
Може и да стане, като се върна в Щатите.
Но още държиш на значката, нали? - Да.
Има ли въобще професионални играчи на табла?
Правилата важат за всички зимуващи студенти.
Разполагате с 90 дни да предадете анализите си.
Искам данни за температурата на Земята от 1600 г. досега.
Да видим за колко време ще стигнат до Канзас.
До вниманието на всички.
По повод полет Папа 282.
Полетът закъснява и се отлага за 15:30.
Докторе?
Добър ден, шерифе. - Хейдън, да си виждал доктора?
Излезе с новобранците.
Няма ли да ме претърсиш?
Ти влезе втори, нали? - Да.
Не проявявам интерес.
След по-малко от три дни започва зимата.
Небето почернява и остава така за половин година.
Природата не възнамерява да се оцелява тук.
Но вие сте тук, аз - също,
за да ви науча да оцелеете.
Нищо.
Време.
Температурата на тялото ви е паднала до 36 градуса.
Мисленето е затруднено.
Моторните ви движения се влошават.
С други думи, започвате да умирате и то само след 3 минути.
Тук най-опасна е снежната мъгла.
На това място се срещат безбожни климатични условия
и светът се разпада.
Ветрове със 160 км/ч помитат толкова дебел сняг,
че не можеш да видиш на 20 см от носа си.
Тук може напълно да се загубите и да изчезнете.
И така…
Не подценявайте леда. Облечете се.
А сега горещо приветствайте шериф Стетко.
Здравейте, шериф Стетко.
Какво има? - Искам да дойдеш с мен.
Някой си Делфи, пилот, смята, че е открил труп в леда.
Двигателят е леденостуден.
Не може за пет минути да го запалите.
Защо размисли? Нали щеше да останеш и през зимата?
Внучката ми ме покани на петия си рожден ден.
Имаш внучка? - Да.
Но никога не съм я виждал. Прекалено дълго съм тук.
Вие ли сте Делфи? - Да.
Аз съм Стетко, а това е Джон Фюри.
Пълнолетен ли си, че караш това чудо?
Надявам се. Гледай да не получиш инфаркт на самолета ми, новобранец.
Отворко. Може и да ми допадне.
База, обади се.
Тук ноември 178. На пет минути съм от Хауърд Меса.
Какво е времето? Край.
Времето е ясно.
Прието, ще ви държа в течение.
Спиш ли? - Да.
Цял живот мога да летя тук и пак няма да свикна с красотата.
Как се е озовал тук?
Може би се е изкачвал и е паднал.
Къде е екипировката му? Не се връзва.
Как е възможно да стигне дотук без екипировка?
Замръзнал е. Помогни ми.
Кари?
Всичко наред ли е? - Да.
Да видим кой е.
Уайс. - Да, познавам го.
Миналата година прекарахме зимата с него.
Няколко пъти играхме карти.
Той все блъфираше. - Геологът.
По дяволите.
Какво си търсил тук?
Този лед е на милиони години.
Десетгодишно уиски.
Жестоко.
Отдръпнете се!
Чудно защо никой не го е обявил за изчезнал.
Може би не знаят, че е изчезнал.
Какво е това?
Да видим.
Раната е съвсем скорошна.
Някой го е лекувал на открито.
И са бързали.
А тук?
Боже мили.
Какво е причинило това?
Раната е с груби ръбове.
Ледена брадва. Нещо такова.
Геолог се е озовава в Хауърд Меса.
Наранява си крака, някой му го зашива,
после успява да изкачи 30-метрова ледена стена,
после пада на собствения си пикел, затова и не го откриваме.
Не е било нещастен случай.
Ще последва федерално разследване, а ние сме свидетели.
Знам, че искаш да се измъкнеш. Последният самолет е след два дни.
Така ще останем тук цяла зима.
Ще го издържиш ли? - Не.
За бога, знам ли…
Само кажи и ще го пратя в станция Макмърдо,
те да му мислят. Какво толкова!
Не приемам отказ, Джак.
Имам си планове за събота.
Плановете ти са да ядеш пуканки и да пиеш бира.
Върви.
Как сме?
Иди да се наспиш. Време ти е.
Ти свърши цялата работа. - Кари.
Наистина е било труп.
Следващия път, като откриеш мъртвец, не го вкарвай през главния вход.
Сам, бил е убит.
Сигурна ли си? - Да.
Името му е Уайс, от нашите е. Трябва да докладваме.
Да видим как ФБР ще искат да го разследват.
От кой лагер е бил? - Ще питам Макгуайър.
Антон Уайс.
Майкъл Рубин.
Джон Муни.
Какво работят в лагера? - 11 е аблационна зона.
А именно? - Тук се намират метеорити.
Ето тук.
Намерихме Уайс много далеч от лагера.
Уайс ли? Преди няколко дни го потърсиха от Делта-1.
Разпитах, но никой не го беше виждал.
Не ви ли се стори странно, че търсят тук техния човек?
Тогава не.
Кога е била последната ви връзка с този лагер?
Нека проверя.
Каква им е честотата? - 11553.
Делта-11, Южен полюс. тук шериф Кари Стетко. Край.
Да видя данните.
Кари Стетко, обадете се на 282.
Стетко. - Шерифе, тук Джейми.
Някакъв мъж от станция Восток е на другата линия.
Не се представи. Искал да говори с вас.
От Восток? Добре, свържи ме.
Тук шериф Стетко. С кого разговарям?
Обажда се Джон Муни. - Какво се случи там, Муни?
Знаете кой съм? - Елате да поговорим.
Не мога. Вие трябва да дойдете във Восток.
Само вие. - Защо да идвам там?
Моля ви, елате. - Имам по-добра идея.
Ще ви пратя самолет и вие ще дойдете при мен.
Елате на Восток и всичко ще ви стане ясно.
Ронда, имаме проблем.
Бурята ще започне 10 часа по-рано от първоначалните ни изчисления.
Осем пъти ще летя? - Ситуацията го изисква.
На… Топ Гън" ли ще се правим?
Как ще летя осем пъти след само 3 часа сън?
Като всички други. Със зор.
Ронда, трябва ми самолет за Восток. - Всичките ми самолети са заети.
Трябва ми Делфи. Ронда, това не е молба.
До всички. Бурята ще се разрази с 10 часа по-рано.
Имаме нов график за евакуация.
Иди да се наспиш. Време ти е.
Ти свърши цялата работа.
Джак!
Какво става? - Бях в кабинета на Макгуайър
и ми се обади един от екипа на Уайс. Муни.
Да, знам го. - Той е на Восток, руската станция.
Смятах, че те вече са се евакуирали за зимата.
Сигурно, иначе нямаше да говори по станцията.
С кого ще летиш? - С Делфи.
Ще се оправя. - Имаш ли нужда да се оправяш?
Точно така изглеждаше, като дойде в кабинета ми.
Не е вярно, тогава бях с невероятен тен.
Кари, тук Делфи. Чуваш ли ме? - Слушам.
Самолетът ми е готов за излитане. Кажи кога.
Още сега.
Знаеш ли как се чувствам?
Бясна съм.
От две години съм тук и се занимавам с дребни нарушения.
Безмозъчни и прости. Няма мисъл, няма проблем.
Така смятах да бъде, така и стана. Но вече мина.
Маями. - Откакто видях трупа на Уайс,
си мисля за 30-градусови температури и 80 % влажност.
Времето е извън нас. Затова са изобретили скоча.
Приятно пътуване. - Благодаря ти.
СТАНЦИЯ ВОСТОК Руската федерация
Температура - минус 65 градуса по Целзий
Трябва да се връщаме в базата.
Остава ни само още една постройка.
Тук всичко се разпада. Сигурна ли си?
А ти сигурен ли си, че искаш да си тук, като отворя вратата?
Муни, аз съм Кари Стетко!
Муни?
По дяволите.
Иди да се наспиш. Време ти е.
Джак!
Кари, аз съм.
Аз съм, Делфи.
Всичко е наред.
Как си? Чуваш ли ме?
Всичко е наред.
Открих те в полусъзнание и те пренесох тук.
Оттогава беше в безсъзнание.
Муни е мъртъв.
Имаше и един мъж, убил е Муни.
Опита се да убие и мен. Явно е тук някъде.
Как ти е брадичката? - По-добре от ръката ти.
Зле ли е? - Не ти трябва да виждаш.
Трябва да изляза навън.
Горе ръцете. Запали светлината.
Кой сте вие? - Спокойно, ще се идентифицирам.
Пусни осветлението. - Свалете фенера.
Робърт Прайс?
От отдела за специални разследвания на Обединените нации.
Исках да ви разпитам за Уайс.
Как разбрахте за него? - От ФБР ни уведомиха.
Базовият ви командир Мърфи подаде сигнал.
Оставиха ме, щом времето се проясни.
От няколко часа съм тук. Реших да ви оставя да поспите.
Няма ли да свалите пистолета?
Защо Обединените нации се интересуват от смъртта на геолог?
Това не е просто убийство, а първото убийство в Антарктика.
Вече имаме и второ.
Не мога да ви опиша колко чувствителна е тази материя.
Не искаме да се превърне в международен проблем.
Обединените нации иска някой да контролира информацията.
И това сте вие. - Да.
Става късно. Да се доберем до Делта-11, докато можем.
Нямам нужда от помощ. - Явно добре ще се разбираме.
Не си давате играчките, това го разбирам.
Имам право да се разпореждам със самолета и пилота ви, ако трябва.
Така е.
Вие решавате.
Бързо сте се отзовали. - Бях в Макмърдо, когато разбрахме.
Не видяхте ли нападателя? - Да, висок метър и 75.
Оборудван от глава до пети. Познавате ли го?
Пристигнах след мъглата. - Така казвате.
Божичко. - Още не сте се аклиматизирали.
Ако сте били в Макмърдо, не е било отдавна.
Захождаме. Сложете коланите.
База, тук Ноември 178.
Лагер Делта-11 Американски геоложки център
Кацам в лагера с шериф Стетко и агент Робърт Прайс.
Данни за бурята?
Ноември 178, няма промяна в изчисленията.
Ще ви държим в течение.
Прието, база.
Внимавай с него.
"Геодинамична еволюция" от Антон Уайс
За да те стопля, докато си далеч.
Това е карта на района, в който са работили.
Претърсвали са го по сектори.
Спрели са на сектор 104.
Аз съм тук от няколко месеца, но откога в геоложки лагер
има детониращи шнурове и капсул-детонатори?
Има поне 20 кг експлозиви. Какво търсят тук?
Търсели са метеорити на повърхността.
Да вървим.
Разбираш от експлозиви, Делфи. - Поне бързо ги разпознавам.
Карбала? - Багдад. А ти?
В същия район, да. - Сменил си една пустиня с друга.
Но тази е доста по-студена.
Докъде сме? - Почти пристигаме.
Как така бивш военен започва работа в Обединените нации?
Мястото беше вакантно.
А как шериф като вас се озовава в Антарктика?
Мястото беше вакантно.
Пристигнахме.
Тук е пустош.
Да се връщаме.
Дали сме на точното място? - Сектор 104. Това са координатите.
Може да не си ги записала правилно.
Ледът тук е обработен.
Копаели са тук. Разстлали са лед, за да прикрият мястото.
Шерифе!
Стетко!
Как си? - Не мърдай.
Стори ми се, че видях въже.
Ако си ранена, не мърдай.
Спускам въжето.
Слизам.
Явно са открили каквото са търсили.
Какво се е случило тук? Видя ли кръвта?
Да.
Това е товарен самолет.
Американски ли е?
Не знам.
Какъвто и да е, е много стар.
Откога е тук?
Руска водка.
Може да е Ан-12.
От 50 години не е летял.
Господи. - Какво има?
Труп.
Застрелян е в главата.
Ето и още един.
Тук има още един.
Защо един от пилотите е тук отзад? - Един Господ знае.
Трябва да се връщаме.
Стетко!
Това обяснява защо са се разбили. - Били са във въздуха.
Пилотът е управлявал,
а помощник-пилотът е отишъл да убие пътниците.
Първият е бил изненадан, но не и другите.
Другите пазачи са отвърнали на огъня и са убили помощник-пилота.
Те се убиват един-друг, а пилотът е убит със случаен куршум.
А ледът ги е погълнал. Божичко.
Но защо?
Къде е Прайс? Какво откри?
Нищо, закъснели сме.
Внимавайте.
Това е скорошна кръв.
Сигурно е на Уайс.
Той беше ранен в крака.
Явно се е наранил, докато е отварял сандъка.
Явно са търсили съдържанието на сандъка.
Това на дръжката е неговата кръв.
Оставил е следа, като са го извлекли.
Не си особено изненадан. Знаел си за сандъка.
Слушам те, Прайс.
Преди два дни някой тук се е свързал с търговец на оръжия.
Предложил е шест сандъка от някогашните съветски запаси.
Какво е било съдържанието? - Не сме сигурни.
През 50-те руснаците провеждаха ядрени експерименти тук.
Ако геолозите са открили точно това,
и ако то стигне до оръжейния пазар…
Защо не ми каза? - Не бях сигурен,
че убийствата имат нещо общо с моите сандъци.
Имат връзка и още как.
Чухте ли?
Ще ни свърши въздухът, преди да ни открият.
Ако преди това не замръзнем.
Хващаш ли нещо?
Не.
Супер.
Явно трябва да изкопаем изход.
Как? Ледът е дебел 6 метра.
Правя се на непукист.
Никой не знае, че сме тук. - Благодаря, че ми напомни.
Вече не ги правят такива.
Дано Капитан Америка измисли нещо.
Запасите от кислород са празни. Явно по време на катастрофата.
Смяташ ли, че този човек е знаел какво го очаква, като се е качвал?
Божичко. - Какво?
Затова Уайс не е носил екипировка. Затова не открихме пикел.
Не те разбирам.
До Восток се стига само със самолет.
Което значи, че убиецът е разполагал с такъв.
Затова Уайс бе в такова състояние.
Затова го открихме в Хауърд Меса? - Хвърлили са го от самолета.
А дали ти хрумна и как да се спасим?
Спукана ни е работата.
Делфи, този самолет има ли авариен изход?
Обикновено е на тавана, ако се случи да се приземи във вода.
Вижте. Експлозивни болтове.
Ще взривим люка и ще прокопаем тунел в леда.
При този ъгъл вероятно повърхността е на 3 метра.
Прекалено много искаш от 60-годишен самолет.
Ако ледът е прекалено дебел, взривът ще се върне към нас.
Можем да се гръмнем, да се задушим или да измръзнем от студ.
Действай.
Трябва ни огнева мощ. - Ето.
Може да има още заряд в сателитния телефон.
Умна идея. Хайде, студено е.
Най-добре залегнете.
Огън!
Каква красота.
Да се изкачим на щайгите и да изчезваме.
Кари! Делфи! Хайде!
Дано успеем да запалим.
Хайде де.
Така. Ще почакаме няколко секунди.
Недей. Ще намали телесната ти температура.
Дай малко и на мен.
Най-добре.
Луда работа. Разбирам защо трима руснаци от Студената война
се избиват, но защо и трима професори са се хванали за гушите?
Тук е така. Опитай пак.
Хайде, миличка.
Внимание. Самолетът ще кацне в 9:00 за всички, които няма да зимуват тук.
Иди да ти прегледат ръката. - Непременно.
Ще се свържа с началниците.
Бил, не ме слушаш.
Вече разполагам с два трупа
и кой знае какъв откраднат товар от руския самолет.
Искам да евакуирам цялата база.
После ще ти звънна. - Изтеглил си всички?
Не мога да оставя хората си тук, докато този е наблизо.
Смяташ, че не мога да си свърша работата?
Не съм казал такова нещо.
Нещо ново за Рубин?
Не, но сме разпространили снимката му.
Добре, благодаря. - Кари?
Сряда, 14 февруари
Понеделник, 12 февруари
Кари, не съм казал, че не можеш да се справиш.
Не искам никой да пострада. - Когато прегледах Уайс,
не беше напълно замръзнал. Явно е бил навън най-много ден.
Преглеждам летателните планове, за да видя кои пилоти са летели
преди да го открием и виж.
Няма логика.
Тялото на Уайс е било изхвърлено от самолет.
Който и да е бил, се опитва да прикрие следите си.
Ще поговоря с пилотите. - Те евакуират лагера.
След по-малко от 20 часа излитаме.
Какво ти е на ръката? - Загубих си ръкавицата.
Ще съм на 6 канал. Обади ми се, като се върнат пилотите.
Погрижи се за ръката.
Аз отговарям за безопасността на хората.
Откога не си спала? - Не знам.
Боже мой.
Усети ли нещо?
Не.
А сега?
Нищо ли?
Трябва да ти ампутирам пръстите. - Не!
Мъртви са, Кари.
Ако не го направя веднага, инфекцията ще се разрази.
Ще останеш без ръка.
Съжалявам, малката.
Много съжалявам.
Каква ирония. По време на последните ни дни тук
работата и на двама ни толкова се усложни.
Упражняваш се с мен, преди да се прибереш.
Как си?
Пак ще практикуваш в Чикаго, нали?
Ще се занимавам главно с внучката.
Тук рядко се виждат деца. Забравяш какви са.
Същото важи и за кучетата…
И дървета…
Малко неща ще ми липсват. - Какво например?
Нулевата влажност и студът.
Зимата на 2006-а. Шампионатът по дартс.
Бихме норвежците. - Да.
Две зими изкарахме, докторе.
Имаше и хубави моменти.
Имаше.
Как си?
Добре се справяш, малката.
Наполовина сме готови.
Внимание. Бурята е на 800 км от станцията.
Не сега.
Отбих се в клиниката. Докторът ми каза.
Много страшен шериф съм.
Знам ли. На мен ми се стори доста страшна.
Трябваше да разбера дали мога да ти имам доверие.
Значката не ти беше достатъчна.
Значката е просто значка.
Какво си преживяла, Кари?
Защо си тук?
С партньора ми работехме по един случай.
Следяхме един наркотрафикант.
Отне ни месеци, но накрая го пипнахме.
Иди да се наспиш. Ти свърши цялата работа.
Чувствах се прекрасно.
Събудих се и усетих, че нещо не е наред.
Извинявай, че те събудихме. - Не, много е горещо за сън.
Всичко изглеждаше наред. - Ще поемеш ли?
Само след секунда.
Джак!
Първата ми мисъл беше дали е ранен.
Спешен случай. Заподозреният избяга.
Партньорката ми е ранена.
И се озовах в кошмар.
Кучи сине.
Колко ти даде, за да го пуснеш?
А за да го оставиш да ме убие?
Колко?
Адски много.
Виж, знам, че постъпих лошо, но те моля да ме послушаш.
Кари?
Убих го.
Не ти е оставил място за избор.
Но ме преследва мисълта, че Джак ме е предал,
а аз не съм го усетила.
А щом съм пропуснала това, явно вече не ме бива.
Доколкото видях, нищо не изпускаш.
Ако бе загубила вяра в себе си, отдавна да си хвърлила значката.
Затова си дошла тук, на най-гадното назначение.
Защо? Да се накажеш?
Е, успя.
Но ти си много по-добра и смятам, че го знаеш.
Нека ти помогна.
Кари, чуваш ли ме?
Току-що са забелязали Рубин в базата.
Къде? - Излязъл е от лабораторията.
Върви, идвам веднага.
Рубин?
Какво се случи?
Знам за самолета.
Рубин, успокой се. Кажи какво става.
Търсехме отломки от метеорити.
Седмици наред не бяхме открили нищичко,
а изведнъж радарът откачи. Бяхме намерили нещо голямо.
Поспорихме какво може да е.
Върнахме се в базата, за да докладваме.
Тогава чухме историята за изгубения руски самолет.
Вместо да докладваме, се върнахме на мястото.
Взривихме леда и открихме самолета.
С онзи проклет сандък.
Уайс си поряза крака, докато го отваряше.
Губеше много кръв. Опитахме да спрем кървенето,
но се бояхме да го преместим.
Тогава повиках помощ по радиостанцията.
Планът беше той да се свърже с нас от базата, щом всичко е наред.
Муни беше прав.
Каза, че не можем да му имаме доверие.
На кого? Кой ви преследва? - Кари?
Спрете го!
Моля те, нека ти помогна.
Рубин, отвори вратата.
Отвори вратата!
Помощ!
Чакай! Помощ!
Помогнете ми!
Кари, всичко е наред.
Вече ви казах.
Казвам се Ръсел Хейдън и съм австралийски поданик.
Държа да говоря с консулството.
Нещо ново каза ли? - Старата песен.
За човек, на когото ще лепнем тройно убийство,
е най-добре да започнеш да ни съдействаш.
Какво открихте в самолета?
Шерифе, дължиш ми едно претърсване до голо.
Особено сега, като ти липсват някои части.
Прайс.
Копеле, пусни ме.
Много мръсна уста имаш, приятел. - Не съм ти приятел.
Казвам се Ръсел Хейдън и съм австралийски поданик.
Да видим колко ще си готин без няколко пръстчета.
Добре де.
Знаем, че си отлетял до сектор 104, за да вземеш Уайс.
Какво направи със сандъците?
Къде ги скри? - В екипировката ми са.
Кучка откачена.
Заключи го, докато го качим в самолета.
По-живо!
Добре де.
Бурята настъпва. Трябва да изчезваме.
Не можем да тръгнем без контейнерите.
Давам ви 15 минути. - Приемам.
Да видим дали чантите му са стигнали до багажното.
Сам. Благодаря ти.
Ще се видим в самолета.
Не може да бъде.
Господи. Делфи!
Аз съм.
Търся доктора, не можах да го открия.
Кари.
Докторе, трябваш ни в радиозалата. Делфи е ранен.
Какво става? - Някой го е намушкал.
Какво става?
Хейдън е избягал. - Какво?
Някак си е избягал.
Трябва ми пространство.
Кари, къде си, по дяволите? Къде е докторът?
С нас е. В станцията сме. - Излизайте. Станцията се затваря.
Не може. Хейдън е на свобода. Опита се да убие Делфи.
Няма да успеем. - Ще останете тук цяла зима.
Наясно сме. - Успех. Пазете се.
Трябва да го пренесем в клиниката. Помогнете ми.
Евакуацията започва.
Хейдън е взел ключовете за самолета. Ще се опита да изпревари бурята.
Избягал е.
Връща се, ще се опита да ни заключи.
Ще видя в командната зала. Ти поеми сграда Д.
Пази се.
Докторе!
Какво правиш? - Ще проверя какво има вътре.
Не искаш ли да знаеш? - Не и ако е радиоактивно.
Руснаците щяха да го обозначат, ако беше радиоактивно.
Да, обикновено маркировката е на капачката.
Но струва ли си да рискуваме?
Ако Хейдън не е промъквал радиоактивни бонбони,
значи има партньор.
Кой?
Измъкнал се е със самолета.
Явно.
Кисела ябълка.
Сам, явно е в багажа. - Претърсихме навсякъде.
И пътниците ли? - Да, нищо подозрително не открихме.
Явно е скрито в базата.
Сигурен ли си, че всичко отговаря на манифеста?
Не, много бързахме.
Манифестът у теб ли е? - Ще го намеря.
Прати ми го по факса. Веднага.
Какво каза?
Още претърсват.
Ще ми звънне, щом приключат.
Сигурно си съсипана. - Ще ида да почистя.
Давай, Сам.
От 258 до 260. Научният корпус.
Раната е съвсем скорошна.
Някой го е лекувал на открито.
И са бързали.
Само кажи и ще го пратя в станция Макмърдо,
те да му мислят.
Какво толкова?
Диаманти са.
Най-чиста проба, те са най-ценни.
Не са нещо особено, преди да се обработят.
Изобщо нямаш внучка.
Нали?
Нищо си нямам.
12 години в Нортуестърн, 20 години частна практика.
А какво правя тук?
Лекувам измръзвания, махмурлук…
50 години са лежали под леда. На кого ще липсват?
Така ще си върна каквото са ми отнели.
Отнели ли?
А на тях какво им отне?
На мен?
Ние бяхме приятели.
Как ти е ръката? - Боли.
За известно време ще е така.
Ще имаш чувството, че са там.
Ще те предам, докторе.
Знам.
Нямах желание да има жертви.
Но Хейдън стана прекалено алчен. Като всички нас.
Южното сияние е невероятно по това време на годината.
Не си го гледала, нали?
Не.
Иска ми се да го видя за последно.
Добре.
Трябва и ти да го видиш някой път.
Невероятно шоу е.
Пет месеца по-късно
"Подавам оставка като щатски шериф…"
Ще те разбия.
Гарантирам ти, че няма да успееш. Излагаш се.
Стигна ли до 100? - Гледайте и се учете.
Тъжна картинка.
Смущавам те, нали? - О, да.
Къде отиваш? - Да обиколя района.