Татко?
Мамо?
Искам закуска!
Скъпа, не мърдай! - Мамо, татко!
Скачам! Обичам ви!
Имаш толкова много колена. - Падам!
Добре, Шарлот, скъпа, ще ти направя закуска. Само секунда.
Ставам!
Ставам. Ставам.
Боже мой!
Ето започва се. - Започна се.
Стив Карел
Тина Фей
ЛУДА НОЩ
Мамо, може ли да закуся пица? - Да.
Наистина ли? - Не!
Шарлот, слез от стола! - Няма начин.
Шарлот, ще броя до 3! - Няма, мамо!
Започва се... - Едно.
Мамо. - Две.
Мамо! - Три!
До 3 ли брои? - Проработва всеки път.
Ще им приготвя обяда ако искаш? - Да, добре.
О, благодаря, че вече си го започнал.
Сигурна ли си, че не искаш да довърша?
Не, Оли няма да го яде ако желето изтича,
така че е по-лесно ако аз го направя.
Чакай. Ела тук. Накривено е.
Добре. - Добре.
Мазилката е пропукана. Трябва да оправим този теч.
Да, ще дойде във Вторник.
Ами гнездата на паяците? - Обадих се на човека.
Добре. Чао. - Чао.
Данъчни Консултанти Ню Джързи
Ами изглежда, че ще можем да ви възстановим 600 долара.
Млъквай бе! - Млъквай бе!
Млък-вай!
Няма да млъкна. - Накара моето момиче да ти го каже.
Ке-фиш ме! - Радвам се, че сте щастливи.
Отиваме на Кайтбординг в Испания, не е ли секси, а?
Хора, знаете ли кое ще е още по-секси?
Ако започнем да попълваме документите. - О, Боже, когато пристигнем,
можем да се опънем на плажа към 20 пъти.
Напълно съм съгласен с това. И ти би се съгласил, нали?
Е, кой би предположил?!
Както виждате пода е изцяло от лакиран дъб.
Първоначалната цена на тази къща беше 1.8 милиона,
но сега е 320 хиляди.
Знаете ли, мисля, че може да падне още.
Аз също.
Добро предположение. По-добре да се изчака.
И наричате това Византийско?
Византийско, Средиземноморско. Каквото искате да бъде.
Здравейте, моите хора. Фостърови - обичам ги!
Татко, ела да играеш Лего с мен. - Да, ще дойда,
но ще изпадна в мини кома само за секунда
и тогава ще направим най-добрата битка, правена някога.
Фостърови, какво става? - Кейти, всичко наред ли е оттатък?
Да! Все още искате да гледам децата, нали?
Не е ли вечер за среща? - Да, вечер за среща, разбира се.
Ей, да! Точно така, вечер за среща.
Благодаря, че дойде, Кейти. Вече можем да отидем на среща.
Вие двамата добре ли сте? - Разбира се.
Слушай скъпи, ако си прекалено уморен? - Не, чакам това цяла седмица.
Освен ако ти не си твърде уморена? - Не, ще бъде забавно, нали?!
Трябва да отидем. Трябва ли да отидем?
Трябва да отидем.
Как бяха картофките и сьомгата? - Чудесно, Майк. Благодаря много!
В Неделя нашата приятелка Хейдън прави парти за рождения си ден.
Боулинг, Подскачаща къща, Рисунки по лице?
Клоун с автобус. - Какво изобщо значи това?
Не знам, но казаха да носиш неща, за които да не ти пука ако се намокрят.
Да взимам ли подарък? - Да.
Само да не е китайско или нещо с батерии.
Знаеш ли, аз ще го взема. Така ще е по-лесно.
Добре.
Това е по-влажно тази седмица.
Моето пък е по-сухо.
Хей!
Каква е историята?
Добре.
Трета среща. Първата е минала добре. Втората е била зле.
Тя му дава още един шанс да докаже, че не е скучен.
A той не успява.
"Здрасти, ям печено говеждо. Вкусно е. "
"Имам картоф на вилицата си. "
"Обичам... да ям... картофи. "
"Те са вкусни,"
"но никога не ги слагам в устата си. "
"Това е изумително, Джеръми, но ще се прибера вкъщи"
"и ще пръдна в кутия от обувки. "
Не... Не се връзва.
О, Боже! Я виж тези две влюбени птички.
Първа среща.
Не, той има халка. И двамата имат.
Стига, женени?! Не са.
Стоят от едната страна на сепарето. Това не е типично за женени.
Това е типично за тъпаците.
Искат да ги забележат. - Говорила ли си с някой,
седейки от едната страна на сепарето? Извърташ врата си и...
"Ей, как си? Аз съм добре. "
Това определено са венчални халки.
Стига. Като че ли са си вкъщи.
Ще желаете ли още кафе или десерт?
Какво? - Кафе или десерт?
Какво ще кажеш, скъпа? - Толкова съм уморена,
че ако сложа глава на масата...
Да... ще спиш поне година.
Не, само сметката, Майк. Благодаря. - Благодаря.
Където по-рано днес, окръжния прокурор Креншоу даде прес...
Хей. - Чакам спорта.
Обещах пред обществеността, че ще измета улиците.
И нека ви кажа нещо, хора.
Тази метла и аз... Ние не нарушаваме обещанията си.
Сериозно? Метлата обещава?
Ще отивам нагоре. - Добре, качвам се след малко.
Ние не нарушаваме обещанията си!
О... - "О", какво?
О, нищо. Сложила си зъбния протектор.
Това обикновено значи, че няма да... Нали знаеш.
О, можем да се понатискаме!
Наистина ли? Само ако си навита...
Разбира се, бих искала. Само да...
загася.
Знаеш ли? Не.
Скъпа, не е нужно да го правим. - Не само...
Наистина, бих искала. Нека само си събера мислите.
Добре. Няма...
Скъпа, няма нищо. Наистина.
Всичко ще е наред ако не го направим. - Сигурен ли си?
Защото от картофките ми идват газове.
Договорено.
Добре. Сигурен ли си? - Ще огрея живота ти следващия път.
Или можем само горната част. - Какво?
Само горе. Бързата версия? - Добре.
Ако искаш мога да... - Не и така съм добре.
Добре.
"Назрин я боляха стъпалата и нежната гръд, докато стъпваше по грубия терен"
"Кръвта се стичаше бавно по крака й до земята, оставяйки светлочервено петно"
"изпълнено с живот сред безкрайната пустош"
Благодаря, че чете на глас, Фил. - Няма нищо.
Тази част така ме развълнува. Да ходиш 32 километра за да намериш вода
и след това внезапно да откриеш, че имаш менструация.
Боже, не бих спряла да плача. - Аз също.
Буквално, нямаше да мога да спра да плача.
Аз също, но в преносен смисъл.
Не. Не, буквално.
Буквално, нямаше да мога да спра да плача.
Доста тъжно.
"Доста тъжно"?
Той иска да каже, че е много трогателно.
Да.
Нямаш представа
какво е да си тийнейджърка
и да ти е дошла първата менструация
под управлението на Талибаните.
Това е истина.
Нито пък ти.
Но...
Фил, може ли да ми помогнеш в гаража. - Да, моля. Благодаря ти!
Извинете ме, дами.
О, Боже!
В цикъл ли си? - Да.
Трябва да прочетеш това.
Разказва се за момиче, което получава менструация в пустинята.
Не знам как все още търпиш този книжен кръжок, приятелю.
Ами, това е брака, нали? Понякога правиш неща, които не искаш.
Не и аз. Вече не. - Какво имаш предвид?
С Хейли се разделяме.
Какво?
Но вие сте щастливи! - Не, Фил, не сме.
Не, не, не. Вие сте наистина щастливи.
Не, Фил. Не сме.
Брад, защо тогава сме тук във вашата къща и правим книжен кръжок?
Не сме казали на децата.
Не можем да кажем на децата.
Моля те запази го за себе си до другата седмица,
когато го обявим официално. Не казвай на Клер.
Добре, няма. Какво се случи?
Мислех, че всичко е идеално. Наистина.
Докато се усетя и Хейли започна да се отдалечава
и в крайна сметка ми казва, цитирам:
"Аз... аз се задушавам в примката на еднообразието. "
Отначало се вбесих, наистина.
Но след това осъзнах, че разбирам за какво говори.
Ние сме бетонирани в тези роли и няма излизане от тях.
Като този азиатец в "16 свещи", Лонг Дик Дог.
Лонг Дак Донг.
Лонг Дак Донг. Същия. - Геди Уатанаби.
Точно той. Не може да играе...
И колкото да се старае. Не може да играе доктор.
О, не може. Би било като:
"Защо Лонг Дак Донг е преоблечен като доктор?"
Нали?! Така сме и ние.
Заклещени сме. Заклещени сме в тези роли,
тази рутина и...
Дори вече не сме двойка. По-скоро сме като...
Прекрасни съквартиранти.
Най-прекрасните съквартиранти.
Не мисля, че си Лонг Дак Донг. - А какво мислиш?
Знам, че Хейли сигурно е наскърбена.
И се обзалагам, че ще си промени решението.
Най-доброто решение, което някога съм взимала.
Сериозно, не съм била по-щастлива.
Мога да правя, каквото си поискам. Мога да отида да танцувам.
Кога за последно сте танцували заедно с Фил?
Не, знам. На сватбата ни!
Е, ами аз искам да танцувам всяка нощ.
Искам да си сваля горнището и да с легна
с трима мъже едновременно, защото мога.
Трима мъже наведнъж. Това е кошмар.
Това буквално е периодичния кошмар, който сънувам.
Сещам се за място само за двама.
О, сетих се. - Да, има и за трети.
Просто не разбирам как това се е случило.
Той просто мина на автопилот.
Не разбирам какво искаш.
Като че ли вече се познаваме твърде добре.
Знам всичко за него. Знам, че от запръжките му се гади.
А той знае, че ако изпия 5 чаши вино,
ще се опитам да го направя с чернокож.
Все още го правиш, а? - Да.
Винаги все същите разговори. Същия график.
Правим секс в една и съща поза два пъти седмично.
Правите секс два пъти седмично? - Да, толкова рядко.
Да, рядко. Затова така се изненадах.
Същата си като Назрин, Клер.
Не съм като Назрин. - Да, същата си, същата си.
Защо говорим за мен? Ти си тази, която полудява.
Много приличаш на Назрин, защото се срамуваш колко жизнена си всъщност.
О, стига!
Имаш нужда да се почувстваш секси, Клер.
Трябва да танцуваш отново.
Трябва да се поразходиш сред птичките.
Наистина не разбирам тази метафора.
Чувствам се достатъчно изпълнена с живот.
Е, може би не като с трима мъже наведнъж,
но това е отвратително. Това е...
Фил ме кара да се чувствам изпълнена с живот по различен начин.
Имаме среща утре вечер.
Е, ами наслаждавай се на картофките и сьомгата тогава.
Поразходи се между птичките.
Махни тази птичка от мен!
Здравей, скъпа. - Здравей.
Здравей, Кейти. Здравей.
Деца, какво научихте в училище днес? - Нищо.
Чудесно. Няма да е нужно да плащам за колеж.
Ще се преобличаш ли? - Не, мисля, че съм добре. Леле...
Изглеждаш изискано. - Само го пробвах.
Глупаво е. Ще го... - Не, не е. Изглеждаш великолепно.
Фантастично. Аз ще се преоблека.
Ще се преоблека и ще си взема душ.
Ще изпуснем филма. - А какво ще кажеш да пропуснем филма?
Какво ще кажеш ако те заведа на вечеря в града?
Не е нужно. - Напротив, хайде!
Хайде, ще съм готов до 10 минути.
Ще те заведа в този новия ресторант с морска храна, за който си прочела.
"Клаа"? Невъзможно е да се влезе, а и града е толкова далеч.
Не чак толкова. Не казваш ли на всички перспективни клиенти,
че града е на 20 минути? - Аз ги лъжа. Около един час е...
Не, не. Ако тръгнем до 10 минути,
ще бъдем там преди 7:00 и ще намерим маса без проблем.
Да.
Кажи: "Да". - Да!
Да, страхотно. Ще го направим. Правим го!
"След 1 километър и половина, завийте надясно по Път 17."
"Няма начин, жено. "
Скъпи прави това, което ти казва любезната Англичанка.
Не, не, не. Трябва да стигна навреме за вечерята.
Минавам през парка до 23-ти. Много по-бързо е.
Така ти се струва, защото гласът е женски.
Ако това нещо говореше с гласа на Джон Маден, щеше да го послушаш.
Не, довери ми се.
"Завий наляво на следващото нещо. "
Стига.
Знам пътя. Пряката на Капитан Фил Фостър.
Ще стигнем там бързо, експедитивно и с голям замах.
Този път не се нуждае от преасфалтиране.
Е, не беше толкова пряко.
Ще бъде страхотно.
Здравейте. Извинете. Съжалявам за безпокойството.
Наистина е неловко, но тъкмо се преместихме тук от Уичита.
Ходя във Ветеринарното училище в Колумбия.
А паркирахме колата на улица "Харисън" да поогледаме,
и докато се върнем са я вдигнали с паяка.
Няма я. - Всичко, което имаме е в колата.
Портфейли, кредитни карти, всичко.
А от фирмата няма да я освободят,
освен ако не им платим 15 долара разходи.
Вижте какво. Може да сме от Ню Джързи, но не сме селяндури.
Моля? - Знаем, че ни мамите.
Сърцераздирателна история и точно определена сума пари...
Твърде много подробности. - Твърде много.
Не, няма да се хванем. Намерете някой от Кънектикът.
Но, добре. За всеки случай,
ще ви дам 5 долара, дори да знам, че е измама.
Обаче имам само 20,
така че ви ги давам, въпреки че трябваше да са 5.
Измама.
Нямаха си и идея, с кого се занимават.
Здравейте, как сте? Име, моля!
Ами ние всъщност нямаме резервация.
Опитвахме да се свържем, но не успяхме.
Да, ние сме супер-дупер заети.
Досетих се.
Надявахме се да пристигнем по-рано и да си намерим маса.
Не успяхте, нали? - Не!
Имате ли някакви свободни маси?
Ами работата е там,
че хората правят резервации месец предварително.
Днес е Петък, 7 и 30 в оживения Манхатън, така че...
Не!
Работата е там, че с жена ми сме на среща
и се надявахме тази вечер да е по-специална.
Колко мило. - Благодаря.
И си помислихме, че една вечеря в "Клаа",
ще изиграе съществена част в това преживяване.
Така че само ви питаме дали имате някакви свободни маси.
Добре, ще ви помоля да изчакате на бара
и ако нещо се освободи ще ви извикам, о кей!
Благодаря ви! - Благодаря ви и аз.
Добре, ще седнем ето там. - Добре, аз вече ви забравих.
Това е "Клаа". Заповядайте.
Знаеш ли какво? Мисля, че ще намерим маса.
Тази вечер ще изкараме късмет.
Леле. Сигурно е хубаво.
Нямам представа за какво говориш.
Благодаря, много мило. - Искаш ли нещо за пиене?
Да, нещо с гарнитура, толкова съм гладна.
Ехо! Здравейте. Две чаши Шардоне, моля. Може ли...
Малко са разсеяни. - Ако искаш да отидем някъде другаде?
Не, нека да изчакаме малко.
Трипълхорн, маса за двама?
Просто... искам тази вечер да е различна.
Аз също, но не сме в списъка, нали?
Да се връщаме? - Не, не, добре сме.
Огледай се. Това място не е за нас.
Трипълхорн, маса за двама? Трипълхорн.
Какво ще кажеш? Механа "Тийнек", сепаре за двама?
Чудесно е, наистина. - Не.
Не, не е!
Трипълхорн, маса за двама?
Ние! Ние!
Ние сме Трипълхорнови.
Чудесно. Оттук.
Какво правиш, Фил? - Спокойно, всичко е наред!
Скъпи, не мисля, че трябва да правим това.
Ето, вие сте тук.
Може ли да взема палтото ви? - Да. Благодаря.
Насладете се на ястията! - Благодаря!
Само погледни масата! - Скъпи!
Не, не, виж!
Трипълхорнови не се появиха. На кой ще навредим?!
Аз предлагам да седнем, да се отпуснем
и да се насладим на най-изтънчените морски дарове.
Или ще си топна салфетката. Майко мила, само виж тези цени!
Ако ще плащаме толкова за един рак, по-добре да пее и танцува,
и да ни запознае с Малката Русалка.
Хей. Наздраве за невероятната вечер!
Не носи ли лош късмет ако вдигаш тост с празна чаша?
Не мисля.
Бих заменила Шарлот, ако ми дават Ризото цял живот.
Какво изобщо значи това? - Помислих си, че би било готино.
Не Оли, но Шарлот, да. - Разбирам, разбирам.
Хей, каква е историята?
Да, добре. Той е преуспял финансист, а тя си пийва порядъчно,
за да преживее това, което ще се случи по-късно.
Щото той си пада по извратени неща. Сигурно вика името на майка си.
Добре, тук отзад. Каква е историята?
Той е звукозаписен продуцент.
А тя е певица, с която той иска да попише.
О, не! Това е Уил Ай Ем.
Още по-добре. Това е Уил Ай Ем. И тя е бек вокал.
Не, наистина. Това е Уил Ай Ем. Това е Уил Ай Ем. От "Фърги".
О, Боже мой!
Ако знаех нещо за Уил Ай Ем, сега наистина щях да издивея.
Знаеш ли какво?! Сетих се нещо. Дай ми телефона си!
Защо? - Ще направя една снимка.
Какво?! - Дай ми телефона и иди там.
Да. Давай. Отиди там. - Това е глупаво.
И се направи на заблудена. - Добре.
Направи го! Ще се изложиш толкова много!
Снима ли? Снима ли?
О, не! - Какво?
Добре.
Ти си луда. Още не мога да повярвам, че го направи.
Извинете! Г-н и г-жа Трипълхорн?
Да.
Здравейте. Да, ние сме Трипълхорнови.
Кои, ако мога да попитам, сте вие,
че да ни питате кои сме ние?
Само искаме да разменим няколко думи, ако няма проблем?
За какво? - Мисля, че знаете.
Нека си спестим неловкото положение и да довършим разговора насаме.
Добре. Но може ли да ми опаковат останалото Ризото,
защото тези труфели са невероятни и са адски скъпи?
Ставайте! Сега.
Скъпа!
"Ставай"! "Сега".
Добре.
Мисля, че е време да се размърдате! - Добре.
Това беше скъпичко вино. Ще ти взема очилата.
Тръгваме си по собствено желание. Да, по собствено желание.
Внимавай къде стъпваш!
Хайде момчета, какво толкова? Не сме навредили на никой, нали?
Ако аз бях на ваше място, нямаше да обеля и дума. Крадлива кучко!
Извинете, това не ми харесва. - Ооо... по-полека, момчета!
Ей, какво правите?
Махнете се! Какво правите? - Ей!
Портфейла ми! - О, Боже!
Върнете ми телефона! Махнете се от мен!
Сериозно ще ме вбесите!
Отидохте твърде далеч.
О, сега трябва да събера това Ризото от земята за да го изям.
Искам да говоря с шефа ви, веднага!
И двамата знаем, че това няма да стане г-н Трипълхорн.
Или трябва да кажа...
Фил Фостър.
Следващия път, когато правиш резервация, не използвай
същия псевдоним, като този на бележката за откупа, умник.
Бележка за откуп?!
Ние сме просто една обикновена двойка от Ню Джързи.
Да привършваме. - С кое? Какво искате?
Знаете какво искаме.
Ами всъщност не знаем. - Не, не знаем.
Знаете какво искаме.
Искаме флашката!
Добре, добре, добре. Съжалявам.
Наистина ли мислеше,
че можеш да откраднеш от Джо Милето и да ти се размине?
Някой някъде прави огромна грешка.
Да, момчета. Сериозно... - Това е грешка.
Това е някаква голяма глупава грешка.
Ние сме Фил и Клер Фостър.
Не знаем нищо за никакъв откуп.
Нямаме флашка, уверявам ви!
Стояхте на масата. Момичето отпред каза, че сте Трипълхорнови.
Не, не, не. - Нека да обясня.
Моят съпруг, много мило, но не на себе си,
помисли, че можем да стигнем навреме и да се уредим с маса.
Но не успяхме. Закъсняхме,
защото той не слушаше дамата в колата
и те се отнесоха много грубо с нас. - Бяха толкова груби, че...
Когато чухме да обявяват резервацията за Трипълхорнови,
той се провикна: "Ние! Ние!"
И се получи. - Възползвахме се.
Няма да ви лъжа. Прекарахме страхотно.
Така се забавлявахме. - Храната, невероятна.
Толкова добре.
Тогава се появихте вие...
Млъкнете! Не искам да слушам.
Значи сте взели резервацията на някой друг?
Само да кажа, че аз бях против. Но мъжът ми си внушава нещо и...
Понякога се държа като идиот.
Млъквайте! Млъквайте!
Вярвам, че сте Фостърови. - Благодаря.
Но също така вярвам, че се подвизавате под псевдонима "Трипълхорн"
и сте откраднали нещо от моя шеф.
И сега сте твърде изплашени за да си го признаете.
Така че ще ви дам 3 секунди. Върнете ни флашката!
Какво?! Три секундната игра?
Съжалявам, господине, но аз я играя всеки ден с децата.
Тя измисли тази игра. - Това не е страшно.
Ще пробия дупка в лицето ти.
Това е различна версия! - Едно.
Добре, това е огромна грешка. - Две.
Боже, не! Той го наклони на една страна. Ще стреля!
Кухнята! Хората от кухнята! - Ще стреля!
Три! - Не, не, не!
Добре, добре, добре! Имам я!
Имам флашката! - Какво?!
Така си и мислех. - Къде е?
В парка.
В парка? Можеш ли да бъдеш по-конкретен?
В "Сентръл Парк".
Добре, ето какво ще направим.
Ще се поразходим до "Сентръл Парк"
и ще ни покажете къде е точно. Ясно?
Ясно.
Мърдай! - Добре.
О, Боже.
Отиваме на друго място.
О, качваме се в кола. Това е много лошо.
Да бе, щото забравихме да заключим.
Заключени са.
Заключил си и тази.
И аз щях да го направя.
Защо ни докара на най-изоставеното място в Ню Йорк?
Не знам, Клер. Пистолетът му беше настрани!
Трябва да отидем някъде, където има хора.
Там може да има хора. Усамотени гейове или...
Не, сетих се! Нощно плаване. - Нощно плаване?
Нощното плаване е много популярно. Четох една статия за това. Ще...
Трябва да отидем до навеса за лодки.
Слизайте!
Тук няма никой.
Знаеш ли?!
Може би нощното плаване беше в Сиатъл.
Мисля, че малко сме се отклонили от курса.
Отворете вратата!
Мисля, че трябва да я разбиете, защото нямам ключ. В мен.
Стойте мирно.
Трябва незабавно да се доберем до оживено място.
Кажи им, че имаш заболяване и ти трябва лекарство.
Оставил си го в колата, а само лекар може да ти го предпише.
Добре, за какво е? - За пениса ти.
Това е интравенозно лекарство за пениса ти. Ти си много срамежлив,
така че трябва да стигнем до най-близката болница.
Какво му има на пениса ми?
Да вървим. - Добре.
Мърдай! - Добре.
Къде е?
Добре! Ето какъв е проблема. Фил има сериозно заболяване.
Клер, просто им дай флашката! - Но...
Клер, просто им я покажи. Няма да се получи.
Трябва да стигнем до болницата... - Клер...
Трябва да им дадеш флашката, Клер. - Ами пениса ти?
Това е процедура в две стъпки, която трябва да се извърши от мед сестра.
От лицензирана мед сестра, защото...
Пенисът ми си е наред. - Има много пяна
и може да има много кръв. - Покажи им къде е!
Много кръв от пенис. - Покажи им къде е!
Хей! - Хайде!
Ей, бъди добро момиче и слушай мъжа си!
Да, бъди добро момиче и ме слушай.
Оставих флашката ей там. В ъгъла.
Къде по-точно? Покажи ни!
Покажи му!
Хайде. - Добре.
Това не е игра.
Трябва да повдигнем една от тези дъски.
Там долу.
Тази е.
Тук вътре.
Тук ли? Къде? Не я виждам.
Чакай... Погледни там.
Сложих я в торбичка от сандвич за да не...
Хей!
Да вървим!
Хайде!
Скъпа, тук. Качвай се! - Добре.
Хайде!
Хайде, хайде, хайде!
Дай пълна газ! - Докрай е!
Хайде де!
Стой долу!
Идвай!
Хайде!
Давай, давай!
Вдигни я! Бягай!
Ще умрем!
Не искам децата да живеят при майка ти. Тя е ужасна.
Виждаш ли нещо? - Не!
Натам.
Как по дяволите се случи това?
Тези двамата не са такива, каквито изглеждат.
Мъртви сте! Чувате ли? Мъртви сте!
Хайде.
О, Боже!
Добре ли си? - Аха!
Боже, Фил!
Трябва да правим повече упражнения.
Не съм извън форма. Уплашен съм.
Аз също, аз също.
Готов ли си? - Аха!
Добре!
Изкарай го!
Изкарай го, всичкото!
Боже, кървиш ли? - Това е виното!
Трябва да тръгваме.
Съжалявам. Имаш ли дъвка?
Дъвка ли?
Съжалявам. Трябва да ме извините. Тук съм вече 9 часа.
Така че още веднъж. Къде бяхте на вечеря?
В "Клаа". - "Клаа"?
Онова място в квартал "ТриБеКа", където супата е 50 долара?
Как ви се отрази това? - Ами не много добре.
Не можахме да си намерим място, така че взехме резервацията на друг.
Взели сте резервацията на някой друг? - Да. Точно така.
Взели сте си маса?
Просто ей така. - Да, възмутително!
Аз бях против.
Бяхме по средата на вечерята и тези типове се появиха.
Оказа се, че работят за Джо Милето. - Джо Милето?
Така казаха, но още не го знаехме. Мислехме, че са хора от ресторанта.
Последвахме ги в задната уличка и внезапно започнаха да ни пребъркват.
Затова нямаме документи в нас.
Тогава... Да, беше страшно.
Тогава започнаха да размахват пистолети и да говорят за флашка.
Скъпа, защо си сграбчила коляното ми? - Защото току-що се сетих,
че трябва да се видим с нашите приятели, които са гей двойка.
Онези, които срещнахме на нощното плаване.
О, Боже! Гологлавия и лудия - тази гей двойка.
Да си сера... в гащите. Забравихме за вечерята с гей двойката.
О, Боже! - Може ли и аз кажа нещо?
Аха. - Ало! Тук горе.
Вие двамата изглеждате приятни хора. - Благодаря.
Джо Милето не е приятен човек.
Запомнете го от мен. Той наистина е зъл, страшен човек.
Ако някак си му сте се набили на очи,
трябва да измислим как да ви помогнем.
Не. Вие не разбирате.
Взехме нечия резервация. Това беше ужасна постъпка.
Така че трябва да тръгваме. Скъпа, да вървим.
Спрете! Сядайте!
Не може да сте толкова побъркани. Какво става?
Аройо? - Да.
Може ли за секунда? - Добре.
Вижте! Веднага се връщам. Кротувайте, разбрахте ли?
Изяснете си случката.
Давай, давай, давай!
Боже, лошите са облечени като полицаи. - Защото лошите са полицаи!
Защо са замесени полицаи? Какво става Фил?
Какво ще правим? - Скъпа, скъпа.
Спокойно! Просто дишай. - Ще ни убият
и ще ни сложат в чували за смет. - Просто дишай.
Ще ни намерят там, където Джулиани слага бездомниците.
Просто дишай! Дишаш ли? - Само навътре.
Скъпа, съсредоточи се!
Съсредоточаваш ли се?
Добре!
Изглежда полудяваш? - Знам, защото превъртам!
Какво ще правим? Превъртам!
Какво ще правим?
Трябва да се махаме оттук. Трябва да се приберем вкъщи.
Не можем! - Какво говориш, Фил?
Аз се прибирам.
Клер, документите ни са в тях. Те знаят къде живеем.
Знаят къде живеем.
О, Боже, децата.
Ало?
Приемате ли обаждане за ваша сметка от:
О, Боже, телефона смърди на урина!
Да, приемам. - Кейти?
Фостърови, к'во става?
Кейти, децата добре ли са?
Всичко ли е наред? - Да!
Добре. Слушай! Ще трябва да останеш до малко по-късно тази вечер.
Това ще се окаже проблем. - Какво?
Ще ходя на парти.
Как така ще ходиш на парти? Ти гледаш децата.
Ами вие сте Фостърови. Винаги се прибирате до 21:30.
Е, ами тази вечер се случи така, че ще останем до малко по-късно.
Хубаво. Но аз вече обещах на приятелите.
Би ли говорил с нея? - Добре.
Кейти, здравей. Фил е. - Здравей.
Къде е този шибаняк, когато ти потрябва?
Кейти, нямам време за приказки, ще ти платя двойно за да останеш.
Много мило, но не мисля, че е достатъчно.
Бъзикаш ли се? - Какво казва?
Какво говори тази малка кучка?
Баща ми казва, че трябва да си вдигаш цената от време на време.
Мога да пропусна партито,
но мисля, че ще е разумно, само ако говорим за нещо над 30.
Виждам ги! Плати й!
Идеално! Кейти, идеално.
Само изкарай децата от къщата веднага!
Не използвай предната врата, изведи ги отзад и ги заведи във вас!
Май усещам някаква опасност? - Не, не!
Щото ще ти струва още петачка.
Чудесно, чудесно! Само изведи децата веднага!
Кажи им, че ги обичаме и всичко ще бъде наред.
Кажи им, че ги обичаме.
Чао. - Добре.
Загубеняк! Деца...
Сега какво? - На сигурно място са!
Трябва да намерим място пълно с хора.
Здравейте. Извинете.
Спокойно, няма да ви нараним.
Казваме се Клер и Фил Фостър.
От Ню Джързи сме и по стечение на странни обстоятелства,
ни помислиха за други хора.
И сега някакви престъпници, които също така са и полицаи
са тръгнали по петите ни.
Ние не сме лошите. Няма да ви нараним.
Скъпи спри да го повтаряш, щото наистина ще си го помислят.
Не, те разбират.
Трябва ни място, където да се скрием, а и нямаме никакви пари,
защото тези престъпници, тези мръсни ченгета...
Хей. Да ви изглеждам вчерашен?
Това е най-старата измама в книгите.
Чупката, наркоманчета.
Повдига ми се от тях. - Толкова са мръсни.
Да вървим. - Съвсем сами сме.
Цялата нощ беше грешка.
Не трябваше да идваме в града. Това беше луда идея.
Не, не беше луда идея. Беше вечеря в Манхатън.
Нощ, през която не трябваше да говорим за децата или за това,
което ще правим следващата седмица. - Трябва да се обадим в полицията.
Става въпрос за Джо Милето. - Е и?!
Тези полицаи се опитаха да ни убият. Те са му в джоба.
Не можем да се доверим на никое ченге. - Какво ще правим?
Не можем да се приберем, не можем да отидем в полицията.
Защо Милето иска Трипълхорнови?
Защото те имат флашката.
Ами ако им върнат флашката? - Защо биха направили това?
Защото ще ги намерим и ще ги накараме да го направят.
Когато Милето си получи флашката, всичко приключва.
Това ми харесва. Напълно съм съгласна.
Само трябва да ти задам един въпрос.
Какво е флашка?
Сериозно? - Фил...
Това е малка памет за съхранение, която се мушва отстрани на лаптопа.
О, това е нещото, което се мушка в компютъра?!
В нашия офис му викаме "компютърна мушка".
Добре! Трябва да вземем компютърната мушка за да си спасим живота.
Но как? Не знаем нищо за Трипълхорнови.
Не съвсем. Знаем къде ще вечерят тази вечер.
Хайде!
Здрасти! Ние... Здравейте, тук горе!
Бяхме тук малко по-рано и вечеряхме с нашия приятел Сам Ай Ем.
Искате да кажете Уил Ай Ем?
Така ли го наричате? Странно! - Да, странно.
Слушай, бяхме тук и Уил Ай Ем мисли, че си е забравил телефона,
затова трябва да проверим.
Бих искал да проверя масата за телефона ако не възразявате?
Разбирате ли какво казвам? Погледнете ме! О, Боже!
Трябва да проверим масата за телефона. - Какъв ти е проблема? Ало! Ало! Нещо?
Как така не разбирате?! Той трябва да провери за телефона.
Чудесно! Оттук. - Току-що пропилях половината си живот.
Трипълхорн. Трипълхорн.
Оставил го е там. Каза, че го е оставил на масата.
Е, ами това беше една голяма... пълна... загуба на време.
Кралят на Сиам ще си тръгва.
Благодаря ви за помощта и за това, че бях саркастичен.
Мамицата му!
"Клаа". Заповядайте.
Добре, имаме телефонен номер. Как ще разберем къде живеят?
Мисля, че знам кой може да ни помогне.
Откъде каза, че го познаваш този?
Показах му няколко къщи извън града. Беше преди няколко години,
но помня, че беше някакъв експерт по сигурността.
В крайна сметка си купи място тук, от агент в този офис.
Забравила съм адреса, но може би ще го намерим в документацията.
Имаш ли ключ? - Не, нямам. Може ли сакото ти?
Да, студено ли ти е? - Да.
Мисля, че мога да се пробвам с ключалката.
Само да имах фиба или...
ако мога да я отворя...
Боже мой! Коя си ти? - Ето, хайде!
Не, скъпа! Трябва да се махаме. - Ще отнеме само минута.
Името му е Холбрук Грант. Ти се заеми с файловете,
а аз ще проверя в компютъра. - Добре!
Хайде, хайде, хайде!
Въртяща дъга!
Имам усещането, че хабя много повече енергия от теб.
Хайде, въртяща дъга!
Ама, че дразнещ звук.
Хайде!
Излизай! Боже!
Докопах го! - Добре, да изчезваме!
Побързай! Да вървим!
Детективи?
Ще ми правите ли компания?
Защо се забъркваш с приятна двойка от предградията, Джо?
Не е ли това малко под нивото ти?
Този разговор щеше да бъде по-добър, ако поне знаех за какво говориш?
Фил и Клер Фостър.
Две от твоите горили са ги притиснали по-рано днес в "Клаа".
Уплашили са ги доста добре. Джо, знаеш за какво говоря.
Не ми говори нищо.
Така че освен ако не искаш да излезеш с мен довечера,
не се връщай, преди да имаш заповед.
Хубав костюм, шматка.
Наслаждавай се на юфката.
Не изглеждам като шматка, нали? Нося пистолет, за Бога.
Ей, Готин! Имаме ли проблем?
Това е.
Това е мястото.
Ало? - Здравей, Холбрук!
Може би не ме помниш. Казвам се Клер Фостър.
И съм агент по недвижими имоти. Показах ти няколко места извън града.
Клер? Да, да, помня. Доста е късно.
Знам. Съжалявам! Спешно е.
Мога ли да се кача за малко. Много е важно.
Добре, качвай се!
Не мога да повярвам, че от стотици клиенти помниш точно този.
Добра съм в запомнянето на имена и лица.
Невероятно е каква памет имаш, скъпа.
От всички хора, които виждаш, да запомниш един.
Клер Фостър! - Холбрук Грант.
Леле, лудост е да те видя отново.
Спомням си за всички тези празни къщи, които видяхме.
Разглеждахме ги много.
Клер Фостър. - Това съм аз!
А това е съпруга ми Фил Фостър.
Хей! Как е, мой човек? - Хей, хей, хей... човек.
Слушай, загазили сме и наистина се нуждаем от помощ.
Знам, че е късно, но ако можем да влезем за секунда?
Това е невероятна история и ти може би си човека, който ще ни помогне.
Така че моля. Ще съм ти адски задължена.
Да, разбира се. Защо не. Влезте!
Настанявайте се.
Имате късмет, че сте живи.
Права си, Клер. Аз бих стоял настрана от ченгетата.
Затова се надявахме да ни помогнеш.
Можеш да разчиташ. Ти беше така търпелива с мен.
Всички тези дълги обиколки нагоре надолу по шосетата.
Както и да е, ти беше жестока. Клер, не ме оставяй така.
Ето за това говоря.
Наистина оцених цялото време, което ми посвети.
Да, звучи сякаш сте прекарали много време заедно, сами,
заедно, без дори да знам за това.
Сума ти време. Тя вършеше много повече от необходимото.
За мен беше удоволствие. А това определено е правилното място за теб.
Обзалагам се, че момичетата го обожават, нали?
Правя всичко както трябва.
Обзалагам се, че правиш много неща както трябва.
Да ви кажа ли какво ще направим? Нямаме много време,
така че защо ти не се облечеш и след като вземем,
това което ни трябва, ще ти се махнем от главата.
Имаме телефонен номер, чрез който трябва да се сдобием с адрес.
Помня, че имаше детективско бюро или нещо от сорта.
Да, един вид. Занимавам се с частна охрана.
От промишлено разузнаване до тайни правителствени операции.
Такива неща. Разнообразно е.
Ето къде е ризата ти.
Нищо чудно, че не можеш да я намериш. Тя е върху нея.
Фил, Клер, това е Натаня. Тя е израелка.
Не говори много Английски. - Здравей.
Вие двамата правите секс... с нас?
Не, благодаря!
Не. Не.
"Връщай се в леглото, скъпа, аз скоро ще дойда."
Добре.
"Радвам се, че няма да правим секс с тях. "
"Изглеждат стари и хилави. "
Чао. - До скоро.
Срещнах я в Тел Авив. Работеше като консултант за "Мосад".
Тя е сладурана. - Изглежда много сладка.
Много мило от нейна страна, че ни предложи да правим секс.
Така. Ще ми дадете ли този номер?
Изглежда, че не сме последните, които виждат г-н и г-жа Фостър.
Някой е задействал аларма на офис за недвижими имоти.
Охранителните камери са заснели това.
На компютърният файл, който гледат,
се вижда адреса на Холбрук Грант. Уест Вилидж.
Какво за бога правят? - Какво имаме?
Влизане с взлом.
Кога за последно се занимавахте с такива неща?
Опитвам се да съм любезен, Аройо.
Ами благодаря, полицай "Любезен".
Стана ли време?
Да, сър. Ще се видим утре.
Лека нощ.
Махаме се оттук. - Добре, човече.
Искаш ли да проверим това?
Да, определено. Да започнем от офиса за недвижими имоти
и да видим какво друго може да са търсили.
Да вървим там. - Добре.
Пипнахме ги.
Откъде взе всичко това?
"РейдиоШак". - Сериозно?
Не, Фил, не. Какво му има?!
О, ясно.
Дай да погледна този номер.
Нежна ръка.
Въвеждаме номера ето тук и воала.
Мобилният телефон е регистриран на Томас Фелтън.
Трипълхорн вероятно е псевдоним.
Или е голям почитател на Джийн Трипълхорн.
Няма адрес.
Това е мобилен, Клер. Не ни трябва адрес.
Използваме номера за да открием сигнала.
Това е супер яко! Ти си...
добър с оборудването.
Ето го. Телефонът на г-н Фелтън в момента се намира на "Авеню Ди 135".
Супер! Кой харесва ризи?
Благодаря още веднъж, наистина! - Най-малкото, което мога да направя.
Очакваш ли някой? - Наскоро си купих си нова кола,
може би сега дилъра на Аудито ще поиска услуга.
Г-н Грант, ние сме от полицията. Трябва да ви зададем няколко въпроса.
О, Боже! Това са полицаите, които се опитаха да ни убият.
"Хей, йо, йо... слизам след малко. "
"Правя секс и съм зает. "
Това аз ли трябваше да съм или дебелия Албърт?
Какво беше това? - Не знам.
Има ли друг изход?
За да слезете до гаража използвайте асансьора до офиса.
Аз ще ги задържа. Тръгвайте. - Отворете вратата, г-н Грант!
Ало?
Можем ли да се измъкнем оттук? - Да, така мисля.
Все още са там. Няма да можем да минем.
Мисли, мисли, мисли.
Какво правиш? - Ето, хайде!
Не можем. Това е колата на Холбрук.
Трябва да изчезваме по най-бързия начин. Имаш ли по-добра идея?
Наистина не е за градско шофиране.
По-скоро е спортен автомобил.
Добре, че беше Холбрук, нали?
Да. Добре, че беше той.
Не, всъщност майната му на Холбрук! - Моля?
Майната му на Холбрук. Какво беше това?
Коя беше ти? Коя беше тази личност?
Усмихваща, флиртуваща, очарователна личност.
За какво говориш? - За какво говоря?!
Когато го погледна ти грейна, като блещукаща искра.
Това не е истина. - Истина е.
И разбирам, защото аз също грейнах. Той е супер готин.
И защо? Защо са ти притрябвали такива мускули на раменете ти.
А аз съм само съпруг.
Аз съм просто глупак, който не знае как да зареди миялната машина.
Аз съм този, който трябва да тренира повече. Кой ще грейне заради съпруг?
Боже мой, прав си. Постоянно забравям да грейна за теб.
Защо забравям да го правя?! О, чакай, спомних си!
Защото всеки ден ставам, правя закуска, отивам на работа,
връщам се, почиствам къщата, взимам децата,
водя ги на футбол, връщам ги от футбол,
готвя вечеря, почиствам тази вечеря,
къпя ги и им обличам пижамите, което се превръща в борба всяка вечер!
За всички е голяма изненада всяка нощ, че трябва да обличат пижама.
И след като съм измила храната и сополите на всички от мен
използвам енергията, която ми е останала, да се домъкна до леглото,
вместо да грейна за теб. Така че...
Да, нека отбием. Сега е времето да... - Да, трябва да отбием.
Знам, че ти е трудно, скъпа.
Но знаеш ли кой може да направи трудната работа 10 пъти по-лесна?
Аз.
Ако поне веднъж ми се довериш да направя нещо.
Но не. Трябва да правиш всичко сама. По твоя начин.
Ти ме хващаш в издънка, преди дори да съм получил шанс да направя нещо.
Да, може би понякога,
купувам някоя играчка направена от Китайско олово.
Или пък правя сандвич на Оли,
който превишава допустимото количество желе.
Но ако ме оставиш да направя нещо за теб,
мисля, че ще те изненадам. Наистина.
Знам, че бих те изненадал.
Мислиш ли, че не се чувам и ми харесва да звуча като истинска кучка?!
Брад и Хейли се разделят. - Знам.
Мислила ли си някога да ме напуснеш? - Не.
Наистина? И не си фантазирала да ме напуснеш заради друг мъж?
Не. Никога.
Най-много... да си фантазирам, че съм сама.
Какво значи това? - Не знам.
Понякога, през най-лошите ми дни, съм си мислила
да напусна къщата и да отида
на някое място или хотел, да бъда в тиха стая, сама.
Просто да стоя в тиха стая с климатик.
Да си стоя и да си ям обяда, без никой да ме докосва
и да пия диетичен Спрайт. Сама.
Това звучи ужасно.
Просто искам да имам един ден,
който да не зависи от дните на всички останали.
Не е като да имам някаква мръсна секс фантазия.
Това бих го разбрал. Има смисъл.
Всички имат мръсни секс фантазии.
Очевидно твоята е с Холбрук.
С неговите раменни мускули.
Моята е с...
Синди Лопър.
И Холбрук.
Сериозно ли говориш за Синди Лопър? - Да, тя е готина.
Наистина ли? Сега или? - Сега.
Интересен избор.
Брад ми каза, че той и Хейли са добре.
И че са само едни прекрасни съквартиранти.
Ние не сме такива, нали?
Не.
Нали?
Не.
Трябва да тръгваме.
"Авеню Ди 135". Това е. - Добре, ще паркирам тук.
Какво ще им кажем?
Ще кажем: "Здравейте, някакви се опитват да ни убият,
защото ни мислят за вас. Оправяйте се. "
Дрънкаш глупости.
Не са си вкъщи!
Ще изчакаме.
Колко дълго, Фил? Полицаите са при Холбрук, може да дойдат всеки момент.
Добре, четвъртият етаж. Четвъртият етаж.
Какво правиш?
Ако не можем да намерим Трипълхорн, може би ще намерим флашката.
Идвай! - Какво?
Можем да го направим! - Една вечер да се облека и...
Ето. Готова ли си? Едно, две, три. Давай!
Точно така. Просегни се.
Ти си, давай!
Добре. Държа те.
Господи, какво ти има по обувките?
Мисля, че е засъхнала повърня, любовнико.
Каквото и да правим, аз го правя на токчета.
Не забравяй това.
Осъзнаваш, че това е второ влизане с взлом за тази вечер.
Минем ли през този прозорец официално ставаме рецидивисти.
По-добре от съквартиранти.
Да.
Забили са флумастер в пилешките хапки.
Тези са лоши хора.
Иди там. Аз ще огледам тук.
Да те вземат дяволите, Фил! - Какво?
Защо никога не затваряш чекмеджетата? - Съжалявам!
Ти никога, не затваряш чекмеджетата, които отваряш. Никога!
Никога!
Не мърдай!
Кой е там? - Добре, размърдай се. Сега!
О, здравейте! Не е това, което изглежда!
Така ли! Тогава виж това, нещастник! Бум!
Врата ми! Той ме удари по врата. - Престанете! Мога да обясня.
Тогава започвай да плямпаш! - Какво по дяволите правите тук?
Добре, добре, добре!
Полека!
Сядай! Мърдай. Ти също.
Внимателно.
Добре.
Ти трябва да си Томас Фелтън?
Наричат ме Тейст.
Обзалагам се, че също така те наричат Трипълхорн.
Голям фен съм на Джийн Трипълхорн.
Да! Тя е прекрасна актриса.
А тя коя е? - Аз съм Уипит.
"Уипит"? Като кучето?
Не! Като да изсмучеш азота от кутийка с бита сметана.
Добре, добре.
Тъпа уличница.
О, Боже, въобще поддържаш ли някакъв контакт с твоята майка?
Хубав патлак. Какво ще правим, дуел от десет крачки?!
Ей, запуши си лицето!
Да си запуша лицето? Абе ти сериозно ли?
Да, той каза: "Запуши си лицето. "
Това ли ти е най-добрата сплашваща реплика?
Чу ме. Запуши си лицето!
А ти що не си запушиш вагината, Реймънд Бър!
Нямам никаква идея как да отвърна на това!
Да ти го "Н"! - Да ми го "Н"? Аз да ти го "Н"!
Да ти го "Н"! - Аз да ти го "Н"! Какво правиш тук?
Да ти го "Н", майчин "Н"!
Добре, добре. Какво искаш?
Нямате идея какво ни причинихте.
Какво?
Когато си пропуснахте резервацията в "Клаа", съсипахте живота ни.
За какво говориш? - Не сме пропускали нищо, тъпак!
Видяхме, че двете горили оглеждат мястото, така че се чупихме.
Ей, а вие какви сте? Полиция по резервациите или?
Да, какви сте? - А?
Така се случи, че нямахме резервация и взехме вашата.
И сега те ни мислят за вас.
Взели сте нашата резервация? Кой прави така?
Що за хора сте вие? - Кой го е грижа? Не е кой знае какво.
Кой прави така? - А как ни намерихте?
Откраднах номера ви от списъка с резервациите.
Умно! - Благодаря.
Използвал си истинския ни номер за резервацията?
Не съм използвал домашния, използвах мобилния.
О, това е брилянтно!
Тейст, ти си един дяволски добър организатор, нали?
Пак ще ми говориш за това, как съм бил задник, а?
Как за нищо не може да ми се вярва? - Да!
Как не мога да свърша нищо, като хората?
Купувам грешната газирана вода. - Да.
Грешната бира. - Разбирам те, човече.
Грешните скоби за зърна. - От тези скоби ме болеше!
И когато се прибереш вкъщи, дори не ме поглеждаш.
Налага се да те моля да правим секс, като че ли е подарък.
И забрави за "задната врата"!
И забрави за това! - Забравено е!
О, съжалявам ако съм малко уморена, след като съм работила цяла нощ,
да се прибера, да скоча върху теб и да ти направя безплатен еротичен танц.
Съжалявам! Бях си напълно щастлива да се събличам и предлагам в "Хипо".
Това ме караше да се чувствам добре.
Дори получих награда.
Но ти стана прекалено алчен и започна да крадеш всичко.
Стига толкова! - Извинявай, че мечтаех!
Като че ли исках до края на живота си да продавам крадени инвалидни колички.
Мисля, че губим контрол, Фил! - А моите мечти, ами аз?
Ей, ей, ей! Спрете да спорите! Спрете!
Затворете ги. Затворете си... дупките!
Просто си затворете дупките.
Слушайте! Тези горили ни преследват,
защото си мислят, че ние имаме флашката, която сте свили от тях.
Така че ще отидете при тях и ще им кажете, че вие сте Трипълхорнови.
Чакай малко, нещастник! - Не ме наричай "нещастник", мръсник!
Да не би да ми казваш, че тези горили ви следят в момента?
Не чу ли и дума от това, което казах, мръсник!
Затова сме тук. Трябва да ни помогнете.
Не, ние трябва да се чупим веднага. Уипит, скъпа!
Двеминутната процедура. Готова ли си?
Давай, давай, давай... - Чакайте!
Не можете да си тръгнете! - Забрави за кондомите.
Само най-важното. - Престанете да се бутате!
Никой никъде няма да ходи. Имам пистолет.
Два куфара?
Винаги прекаляваш с багажа! Какъв е принципът?
"Не взимай нещо, от което не можеш да се отървеш за 30 секунди."
Боби Де Ниро в "Жега". Класика!
Няма начин! Не, не, не.
Не, никой никъде няма да ходи!
Задръжте! Спрете се!
Обърнете внимание! Обърнете ми внимание!
Престанете с този багаж!
Ето какво ще направим.
Ще вземеш флашката и ще я донесеш... - Ето, дай им я ти!
Скъпа? Изчезваме! - Да!
Готова съм. Ето.
Чакай, чакай!
Не знам, може би да зарежем всичко не е добра идея.
Това е нашия дом. - Не!
Това е твоя дом.
Добре.
Обичам те! - Аз също те обичам.
Хей! А как ще стигнем до Милето?
Милето? - Джо Милето, този който изнудвате?
Доста сте се отдалечили от вкъщи, а?!
Какво искаше да кажеш с това? - Да си прекарате добре тази нощ.
Това въобще не мина така, както очаквах.
Да вървим.
Видя ли как й пускаше език? - Да, видях!
Детективи. Добре дошли.
Ти ли си Холбрук Грант? - Да.
Искаш ли да си сложиш някакви дрехи и да поговорим?
Не и така съм добре. Късно е,
пък и вече казах всичко на другите полицаи.
Чакай! Какви други полицаи?
Какво ли имаше предвид, Тейст, като каза, че сме далеч от вкъщи?
Скъпи. Той се казва "Вкус". Аз не бих мислила много за това.
Да потанцуваме.
Пистолет!
Този пистолет не струва!
Тръгвай!
Тръгвам, тръгвам, тръгвам.
Боже мой, внимавай какво правиш! - Не ми викай! Знам какво правя!
Стига бе! Еднопосочно е. Къде караш?
Еднопосочно е! Винаги е било еднопосочно.
Съжалявам. Просто се дръж!
Чувал ли си някога за еднопосочно?
Какво правиш? - Дръж се!
Какво правиш? - Тръгвай!
Не! Спри! Недей!
Полека! Какво правиш?
Трябва да се отървем от теб!
Трябва да се изнасяме, Фил! Веднага.
Добре, това не работи. - Включи на задна бе, задник!
Ти включи на задна! - Ти включи на задна!
Превключи на задна.
Не...
О, престрелка! Някой е вбесен!
Фил! - О, Боже!
Е, изглежда идваш с нас!
Защо се движа на обратно?
Ей, махни си крака от спирачката! - Неее, нее, не!
Кола!
Хайде. Хайде, бебче!
Не си слагай крака на спирачката! - Внимавай!
Поеми волана! - Какво?
Просто го поеми! Този няма да пусне спирачките.
Не, не, не!
Откачалка! За какъв се мислиш, а?
Скъпи, премести си задника! - Видях ги!
Премести се!
Сега и ние участваме.
Защо тези ще искат да ни убият толкова много?!
Имаш ли компютър или блакбери, нещо на което мога да разгледам документ?
Имам дигитална книга. - Дай я! Дай я насам!
Подарък е, да не я счупиш.
Сериозно? - Това ме разплаква.
Добре.
Боже мой! Това е Креншоу - окръжния прокурор.
Клер, трябва да се махнем от улицата. - Защо?
На светофара ще завиеш надясно. Имам план.
Чакай... - Сега!
Това е полицията на Ню Йорк.
Пътят е блокиран. Спрете превозното средство незабавно!
Това е върха, Фил!
Трябваше да пробвам нещо. Мислех, че имам план.
Обичам те Фил, но плановете ти не струват!
Вижте! Решавайте си брачните проблеми,
когато моя живот не е в опасност, о кей?
Мъжо, като натисна клаксона, ти ковеш спирачки!
Жено, ти буташ на скорост и даваш газ до пода!
Да го направим! - Спипахме ги, спипахме ги!
Пригответе се, бледолики! Едно, две, три.
Спрете автомобила! - Сега!
Добра работа! Така го правим ние, бейби!
Пич, ето тук! Сега отбий встрани и...
Няма спирачки. - Няма спирачки ли?
Спирачките ги няма. - Това вече са глупости.
Аз изчезвам. - Добре, ще се видим по-късно.
Мамка тиии...
Фил!
Добре съм.
Хайде, идвай!
Добре съм. - Добре, скъпи.
Хайде, давай!
Добре ли си? - Замръзвам.
Наистина ми е студено.
Не!
Флашката я няма.
Трипълхорнови ги няма.
Нямаме нищо.
Хайде!
Да видим дали Холбрук няма нещо в колата, което да облечеш.
Добре.
Умирам да разбера, какво по дяволите се случи.
Излязохме да пием по бира и тогава двамата заподозрени влязоха в бара.
Фостърови ли бяха? - Фостърови.
Имаш добра памет. - Както и да е.
Тръгнахме към тях и докато разбера какво става, те вече стреляха по нас.
Г-н Фостър - данъчният адвокат от Ню Джързи, вече е въоръжен?
Странно. - Чудно.
Става въпрос за нещо изключително опасно. Затова ги погнахме.
За да ми помогнете.
Благодаря ви много. - Пак заповядай.
Чудесна работа, момчета. Защо вече не се прибирате вкъщи!
Ако искаш можем да останем и да ти помогнем да ги намериш.
Наистина мило, но няма нужда.
Не е кой знае какво, Аройо. И без това сме тук. Ще ви помогнем.
Лека нощ!
Разбрахме те. - Кажете си молитвата.
Добре. - Пазете се.
До скоро.
Между другото, какво имаше в тази компютърна мушка?
Само някакви документи и снимки. - Какви снимки?
На предлаганите услуги в един от клубовете на Джо Милето.
Място наречено: "Ментовият Хипопотам". - Гадост, "Ментов Хипопотам".
Сами по себе си тези думи не са мръсни,
но заедно, това е най-развратното нещо, което съм чувала.
Работата е там, че в тези документи
имаше снимки и информация само за един клиент.
Окръжният прокурор Креншоу.
Този с метлата? - Аха.
Трипълхорнови може и да са откраднали флашката от Милето,
но са изнудвали окръжния прокурор.
Смело начинание за такива мърльовци. - Но вече няма значение,
защото компютърната мушка е на дъното на "Ийст Ривър",
където ще се озовем и ние, ако тези полицаи ни настигнат.
Знаеш, че не съм добра в плетенето на интриги,
така че обясни ми го още веднъж. - Скъпа!
Скъпи, ако ще ме затриват, поне искам да знам защо?
За какво се смееш? - Не, ти си много сладка.
Няма да ни затрият. - Мисля, че ще го направят.
Могат да ни пречукат. Могат да ни пребият.
Добре. Нека ти го разясня.
Този човек ето там. Да кажем, че това е Креншоу.
Той е Окръжен прокурор. Той е добрия.
Той трябва да арестува хора, като Джо Милето.
Той е гангстер. Той е лошия. Той е много лош.
Но Креншоу не може да спипа Милето,
защото ходи в неговите клубове да си поръчва проститутки.
Надявам се тази да е проститутка. Би било невероятно.
Милето прави флашка, въвличайки Креншоу,
която Тейст и Уипит открадват
от "Ментовият Хипопотам", където тя работи.
Точно така, крадат я за да изнудват окръжния прокурор.
Значи двамата полицаи работят за Креншоу.
Точно така.
Ето защо Тейст започна да се държи странно,
когато спомена името на Милето. Фил, сега го схванах!
Има ли някаква връзка с Креншоу?
Да, скъпа. Всичко е свързано с Креншоу.
Това е ключът. Трябва да се доберем до Креншоу.
Ами Трипълхорнови са се добрали до него в "Ментовият Хипопотам".
А ние сме Трипълхорнови.
Много ясно! Ние сме.
Ще ни трябва помощ.
О, не, затрихме колата. О, не. - Да, да.
Здравей.
Това моя екип ли е?
Да.
Беше в багажника на твоето Ауди, което сега е паркирано до "Ийст Ривър"
и вероятно ще има нужда от значителен ремонт, за който съм сигурен,
че ще мога да платя в следващите няколко десетилетия.
Също така, на сметката си искам да добавя и този старинен пистолет,
който свих от коридора и който по случайност не се оказа много полезен.
Той просто...
Но не затова сме тук.
И колкото невероятно да ти се стори, Холбрук, но нашата нощ стана
дори още по-странна, откакто се видяхме за последно.
Имаше коли, които се закачиха. Едната беше твоята кола, както и да е.
Аз самия имах интересна нощ и наистина съм уморен.
Беше ми много приятно да те видя отново, Клер,
но защо не отидете да тропате по вратата на някой друг?
Не, ето какво!
Просто исках да заведа жена си на вечеря тази нощ.
Просто се надявах, че ще имаме една вечер,
в която ще се почувстваме като нови.
А сега искам само да се прибера вкъщи.
И имам план. Знам какво да направя.
Не съм много добър с плановете, но поне имам един.
И ми трябва помощ.
И въпреки, че гръдните ти мускули ме карат да се самоубия
и приятелката ти е толкова готина, като нажежен реактивен двигател,
знам и вярвам, че там има истинска личност,
която разбира точно през какво минавам в момента.
Така че, моля те, Холбрук, ще ни пуснеш ли да влезем?
Ще ни оставиш ли да обясним какво искаме?
И искаш ли, заради Божията любов,
да си сложиш някаква скапана риза?
Влизайте! - Благодаря ти.
Ето го. Запомни ли плана? - Едва.
Пусни ни да влезем. Това е ново момиче. На работа е тази вечер.
Не знам за какво говориш? - Аз съм новото момиче.
Вярно?! - Да.
А ти кой си? - Аз съм татенцето-сводник.
Ти си й сводник?
Точно така. - Сериозно?
Да, задник такъв, той ми е сводник.
Мога ли вече да влизам и да си почвам смяната
или трябва да звъня на Джо Милето и да му казвам, че ще закъснея?
Всъщност нямам дъвка.
Съблекалнята е вляво. - Хайде, сводник!
Чакай тук. - Къде отиваш?
Хей, имаш ли нещо осми размер?
Какво? Гадост. Не.
О, не. Това е за маймуна.
Добре.
Хей, отдолу съм мъж. Падаш ли си по това?
Съжалявам... О, Боже!
Знам, знам. Млъквай! - Изглеждаш жестоко.
Защо е толкова светло тук? Би трябвало да бъде мрачно и долнопробно.
Имайте малко милост към една 40 годишна майка-стриптизьорка.
Само си виж циците!
Трябваше да я сложа на обратно и да я завъртя. Май изгубих едно зърно.
Не, изглеждаш невероятно.
Наистина? - Да, наистина.
Това е единственото нещо, достатъчно дълго да прикрие белега от раждането.
Не мога да спра да ти гледам циците. - Стига, де!
Добре, да вървим. Искам да си купиш това.
Като че ли идва края на света.
Скъпи, няма да мога да го направя. - Да, можеш. Можеш.
Скъпа, чуй ме. Ти си красива, силна жена.
Ти си майката на моите деца.
Сега искам да влезеш там
и да разклатиш тази катеричка.
Да разклатя катеричката. - Просто я разклати.
И да си ходим вкъщи. - Да го направим, хайде.
Заради децата.
Тук съм за Креншоу.
Погледнете нагоре, моля.
Добре, давай.
Аз ще чакам тук. - Добре.
И двамата.
Теб също те харесва.
Я виж ти. Някой е хванал окото на перверзника.
Не. Не мога да го направя. - Да, можеш,
защото си красив и невероятен мъж, и баща на децата ми,
и ще влезеш там, и ще се въртиш на пилона като обезумял.
О, Боже мой!
Ето го. Ей там с очилата.
Донесъл си е метлата.
О, това е отвратително. Защо му е притрябвала?!
Вероятно заради мръсотиите, които прави тук.
Трябва му парцал, за да изчисти всичката семенна течност тук вътре.
Отврат! - Съжалявам, съжалявам.
С какво да ви помогна? - Дошли сме да видим Креншоу.
Не може да припарите до Креншоу освен ако не ви избере.
Да ни избере. За какво? - Карлтън, премести се.
Премести се.
Харесваш ми маце, докарала си се като в Дивия Запад.
Само, че без сифилиса.
И си приказлива. Това ми харесва, определено.
И си довела транссексуалния си приятел.
О, това мъж ли е или жена?
Нямам представа.
Това е адски секси.
Ще те оставя да гадаеш!
Защо вие двамката... не покажете какво можете?
Мисля, че иска да правим секс пред него.
Ако се наложи да го правим ще направим бързата версия.
Хайде, ако искате да прекарате време с мен, трябва да си го заслужите.
Така че се размърдайте.
Дами, моля ви, мръднете се настрани. Благодаря.
Знаете ли, ние всъщност не сме... добре.
Не си падаме много по танците.
Предпочитаме само да си поговорим без да се движим много.
Не съм дошъл тук за да говоря.
Или си тръгвате или започвате да танцувате. Сега. Кое избирате?
О, Боже.
Какво?
Не чувствам нищо... от това което правят.
Карлтън, моля те, изведи тези двамата навън, благодаря.
Не, не, не.
Ние само загрявахме.
Колкото да ти потекат лигите. Сега, наистина ще го направим.
О, да! - Започваме.
Сега ще се случи. - Напълно ще се случи.
Ще стане напечено и мръсно.
О, Боже, къде я носи?
"Наоколо се мотае, къде тя ще спре, никой не знае. "
Да, добре!
Да, да, ето така.
Фил, да не си повърнал! Не повръщай!
Какво правят сега?
Секс с роботи!
Искам да направя това.
Вие двамата, елате тук.
Имаме нещо, което искаш.
О, знам! Колко на вечер?
100 хиляди долара.
А? Това е малко прекалено, не мислиш ли?
Не знам някоя жена да струва толкова пари.
Какво ще кажеш за някоя с флашка?
Как я караш? Ние сме Трипълхорнови.
Вие, момчета, все отнякъде изниквате!
Защо не се поразходим и да обсъдим нещата, насаме?
А можеше да се позабавляваме.
Това е част от плана, нали?
Трябва да се върна в метрото за освежител.
Движение!
Добре.
Да го направим по лесния начин.
Дай ми флашката или Колинс ще натроши и двете ръце на жена ти.
Сложил съм флашката на място, където никой няма да я намери.
Но ако нашия сътрудник, г-н Холбрук Грант, не може да се свърже с нас
на всеки кръгъл час до момента, в който сме в безопасност,
той ще разпространи съдържанието на флашката.
Този е бивш военнослужещ, който разпитвахме тази вечер.
Холбрук съществува.
Какво по-дяволите става тук?
Извинете господине, но се опитваме да водим разговор, тук горе.
Можете ли да ни оставите за малко?
Не, не мога да ви оставя. Това е моя покрив, мърло!
Добре.
Всичко е наред, Клер. Очаквахме го. - Какво?
Боже, толкова съм объркана. - Тъкмо си тръгваха, Джо.
Имат някакъв техен човек, който държи флашката.
Виждали сте флашката?
О, не се притеснявай, няма да обелим и дума за снимките.
Затваряй си устата.
Какви снимки? - Никакви!
Той не знае ли? - Какво да знам?
О, без да искам се изпуснах.
Съжалявам.
Но напълно те разбирам защо имаш порнографски снимки на прокурора.
Държиш ги в задния си джоб за дъждовни дни.
Никога не знаеш, кога ще ти потрябват.
Просто я запуши, шматка! - Ти си запуши вагината!
Не, всичко е наред. Като казва "вагина", той има предвид лицето ти.
Ти каза, че на тази флашка са всички договори, с който те заливам.
През цялото това време държа ченгетата далеч от задника ти,
а ти скатаваш долнопробни снимки. - Долнопробни и отвратителни снимки.
Щеше да си зад решетките, ако не бях аз,
така че внимавай с тона, г-н Окръжен прокурор.
Изглежда имате да решавате нещо, така че жена ми и аз ви казваме сбогом.
Не, не, не! Никой да не мърда, щото много лесно някой ще умре.
Искаш ли да си ти?
Накланя пистолета, Фил. Ще стреля!
Пусни го! - Ще те унищожа, момче.
Хайде, ченге! - Всичко ще бъде наред!
Няма! Нищо не е наред. Това е лош план, Фил. Лош!
Стреляй! - Застреляй ме. И аз ще стрелям.
Пусни го!
Всички са врътнали!
Погледни ме! - Всички ще се избият!
Клер, погледни ме! Погледни ме!
Погрижих се.
Погрижил съм се за това!
Брой до 3! - Какво?
Просто преброй.
Не, това не проработва при възрастни и при хора с пистолети.
Довери ми се!
Добре! Достатъчно се наслушах!
Децата ми ще се събудят до 90 минути, така че тази помия свършва сега!
Ще броя до 3 и всеки един от вас, момчета,
ще свали проклетия си пистолет. - Тя сериозно ли говори?
Едно! - Така мисля.
Две! - Тя се бъзика, нали?
Три!
Полиция Ню Йорк! Хвърлете оръжията и вдигнете ръце!
Полиция! Не мърдай! - Долу на земята!
Долу на земята!
Хвърлете оръжията и вдигнете ръце!
Аз съм полицай! - Вече не!
Броенето проработва винаги.
Казах ти, че ще те изненадам.
Фостърови!
Затваряй си устата!
Радвам се да ви видя, детектив. - Аз също г-н Фостър.
Това част от плана ли е?
Хеликоптера и спец частите ли са част от плана?
Казал на Холбрук да ми се обади, да бъда тук в 5:30.
Имате ли нещо за мен? - Да, имам.
Мисля, че тук има достатъчно доказателства
да затворите тези двамата за доста време.
Благодаря.
Г-н Милето. Г-н Окръжен прокурор.
Вие двамата сте арестувани за възпрепятстване на правосъдието,
рекет, заговор и съм доста сигурна, проституция.
И някои други далавери, за които съм сигурна, че ще разбера.
Разкарайте ги оттук!
По-добре не го прави. Ще те натикам в миша дупка.
Благодаря ви за цялата помощ. Изхвърлете боклука.
Имате ли нужда от превоз?
Да, моля. Сигурно децата са изплашени.
Не, не. Изпратихме патрулна кола преди час.
Те спят при бавачката. - Слава Богу.
Каква е вашата история?
Поредните отегчени съпрузи от Ню Джързи.
Какво решихте за превоза?
Всъщност, обещах на жена ми вечеря в града.
Добре. Не вземайте чужди резервации този път.
Дръжте се прилично.
Благодаря. - Благодаря ви.
Не съм сигурен, но ми се струва,
че това са най-добрите палачинки, които въобще съм опитвал.
Знам, че не ме бива в това,
но как въобще се сети да измислиш такъв план?
Ами. Предимно от тази книга от кръжока.
Назрин подмамила брат си и доведения си баща да се сбият,
за може да напусне града, да побегне през пустинята
и да си менструира на спокойствие.
Какво? - Прочел си я.
Прочел си книгата. - Разбира се.
Да, чета ги всички. - Защо?
Защото за теб е важно.
Аз чета само първите 30 и след това последната страница.
Кой има време за четене?
Пък и не харесвам тези книги. Не ги харесвам.
Какво? Да не би да имам нещо? - Не.
Бих го направил пак, нали знаеш?
Кое? Това снощи? Не, беше много опасно.
Не. Не това снощи.
Ние. Ти, аз, децата, всичко.
Бих го направил пак.
Бих те избирал всеки път.
Превод и субтитри: Petrakiz