Превод и субтитри: Симеон Димитров & Владислав Владев
a.k.a. simo76 & E-Tle at http://subs.sab.bz
Режисьор Пол АНДЕРСЪН
С участието на: Мила ЙОВОВИЧ
Али ЛАРТЪР
ЗАРАЗНО ЗЛО 4
ЖИВОТ СЛЕД СМЪРТТА
Ким КОУТС
Шон РОБЪРТС
Серджо ПЕРИС-МЕНЧЕТА
Спенсър ЛОК
и Уентуорт МИЛЪР
Сценарист и режисьор: Пол АНДЕРСЪН
Казвам се Алис. Работих за корпорация "Амбрела"
в тайна лаборатория, разработваща биооръжия.
Имаше инцидент, вирус бе изпуснат и всички умряха.
Проблемът бе, че не бяха мъртви.
Това бе началото на апокалипсис, който щеше да помете целия свят.
Виновниците за тази катастрофа се укриха в подземно убежище
и продължиха да експериментират със смъртоносния Т-вирус.
Чувстваха се защитени в крепостта си от високи технологии, но грешаха…
Централа на корпорация "Амбрела" Токио
Трети пост, отговорете.
Изгубихме връзка с още един пост.
Председателю Уескър…
Докладвай. - Сър, преди половин час
започнахме да губим контакт с някои от вътрешните постове.
С колко? - С всички.
И чакахте 30 минути, за да ми кажете? - Мислехме, че е проблем с връзката.
Не исках да ви безпокоя. - Свържете ме с надземния портал.
Говори председател Уескър. Какво е положението при вас?
Всичко е спокойно тук. - Някакви следи от нарушители?
Хотака, имаме раздвижване.
Многобройни обекти. - Идентифицирайте обектите.
Повтарям: идентифицирайте обектите. - Сър, асансьор 2 се движи.
Подсигурете главния вход, веднага!
Момчета…
Така ли се отнасяте с една дама?
Кажете на охраната да пуснат невропаралитичен газ при портала.
Сър, хората ни все още са горе.
Други въпроси?
Нарушители в сектори от 1 до 5, 7 и 8.
Съобщават за стрелба в сектори 10 и 11.
Останете по местата си. Спазвайте охранителните протоколи.
Блокирайте всички асансьори, запечатайте вътрешни врати.
И искам доклади за пораженията.
Насам!
Внимание нарушители!
Самоунищожение задействано Обратно броене включено
Бягайте!
Изнасяйте се всички…
Турбуленция, турбуленция…
Турбуленция…
Последни думи?
Удоволствие е да срещна най-после оригинала.
Боли, нали? Лошите новини едва сега започват.
Всички тези твои способности -
скорост, сила, ускорено оздравяване…
Сбогувай се с тях. - Какво направи?
Серумът, който ти инжектирах, неутрализира Т-клетките в тялото ти.
Накратко, корпорация "Амбрела" си връща собствеността.
Ти просто си неуспешен опит. Затова си отзована.
Аз съм това, което ти беше, само че по-съвършена версия.
Моля те, почакай. - Последни думи?
Благодаря. - Че ще те убия ли?
Че ме направи отново човек.
Издигни се. Препятствие, препятствие.
Тук е Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации.
Няма инфекция. Предлагаме безопасност, храна и подслон.
Тук Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации…
Докато си отмъщавах в "Амбрела", последните оцелели взеха хеликоптер.
Отправиха се към град в Аляска, наречен Аркадия.
Хванахме радиосъобщения оттам. Предлагаха храна и подслон,
безопасност и сигурност. Чист Рай - без зараза.
3-ти май, 16:00 часа.
177 дни без признаци на живот. Намирам се на…
15,37 градуса на север, 134,58 градуса на запад.
Наближавам координатите на Аркадия. Няма и следа от него на картите.
Надявам се, че Клеър и останалите са пристигнали.
Няма ли да идваш? - Грижи се за другите.
Успех, К-Март.
Излитаме.
3-ти май, 19:30 часа. Аркадия.
Не съществува такова място. Само пусто поле и един плаж.
Всички чухме съобщенията. Все някой трябва да ги е изпратил.
Някой трябва да е довел всички тези хора тук.
Но защо…
Къде са отишли?
Ден 177, край на записа.
Не съм сигурна, че мога още дълго да продължа.
Ако аз съм последната оцеляла и няма никой друг…
няма кой да гледа тези записи.
Това е моето наказание. Дори не зная какво става.
Почакай!
Чакай! Спри!
Ехо?
Има ли някой?
Отговорете ми.
Спокойно.
Съжалявам за това, но трябваше да го сваля от теб.
Какво е това? Кой ти го стори?
Поне знаеш ли коя съм аз?
Казвам се Алис.
Срещнахме се в пустинята Невада преди 18 месеца. Звучи ли ти познато?
Майки, Карлос, Ел Джей, К-Март…
Тръгна с хеликоптер към Аляска, заедно с група оцелели.
Аркадия, забрави ли?
ЦЕЛТА ФИКСИРАНА
Аркадия, забрави ли?
4-ти май, 08:00 часа.
Държа курс към "Принц Рупърт" в Британска Колумбия.
Ще прелетя над Ванкувър, ще завия към Сиатъл, после е Сан Франциско,
докато стигна до Западното крайбрежие.
Пътничката ми не е особено разговорлива.
Каквото и да е било това нещо, инжектирало я е с някаква дрога.
Нещо, причиняващо загуба на паметта.
Само се надявам действието му да не е оставило необратими вреди.
Името ти…
… е Алис, нали? - Тя говори.
Съжалявам за това, което стана там. Не знам какво се случи.
Не си спомням нищо.
Дори не помня името си.
Клеър е.
Клеър Редфилд.
Клеър… - Звучи ли ти познато?
Не особено.
Ще свикнеш с него.
Може би сега ще ме развържеш?
Преди това трябва да се опознаем по-добре.
ХОЛИВУД
Градът на ангелите…
6-ти май, 18:00 часа.
Лос Анджелис - няма признаци на живот.
Няма дори един немъртъв.
Някои явно са подпалили града, но какво се е случило с останалите?
О, Боже…
Какво? - Погледни натам.
По дяволите…
Това е самолет. Това е самолет!
Знаех си! Казах ви, че ще дойдат.
Ние сме тук долу, ехо!
Няма начин да влезем вътре.
Какво прави? Защо отлетя? - Не е отлетял. Прави кръгове.
Твърде ниско лети.
Залегни!
Какво прави, по дяволите?
Ще се приземи.
Разчистете нещата от покрива, бързо!
Приземи? - Да, ще се приземи.
Това е един пълен откачалник.
Приземяването ще е малко твърдо.
Отвържи ме.
Благодаря. - Само не прави нищо смахнато.
Нищо по-смахнато от онова, което на теб ти е в главата.
Хайде, не спирайте! - Опитвам.
Добре, дръж се.
Идва.
Хайде…
Дръжте! Дърпай!
Добре. - Чудесно.
Това е. Браво.
Страхотно приземяване.
Технически погледнато може да се нарече катастрофиране.
Лутър Уест. - Алис. А това е Клеър.
Лутър Уест. Приятно ми е да се запознаем.
Здрасти! Името ми е Кристъл. - Стига представяния.
Дошли сте да ни помогнете, нали? - Вие сте от Аркадия.
Какво каза? - От Аркадия ли сте?
Откъде знаете за Аркадия? - Казаха, че могат да ни помогнат.
Че има цивилизация, сигурност… - Без инфекция.
Те са ви изпратили, нали? - Не.
Но има други там като теб? - Само ние сме.
И никой няма да дойде на помощ? - Съжалявам.
Съжалявам. - Не го вземай навътре, надяваха се.
Съжалявам, че не можеш да ги отведеш до заветната земя.
Ейнджъл Ортиз. Страхотно приземяване. - Благодаря.
Каква е прогнозата? - Ще оцелее.
Знаеш ли…
имам странното усещане, че те познавам.
Всички го твърдят. Почитател на спорта ли си?
Харесваш ли баскетбол? - Не особено.
Не?
А може би просто си фен на изящни часовници.
СТАР ПАУЪР Лутър Уест
Да. Лутър е суперзвездата ни от местна величина.
Кажете за Аркадия. Откъде знаете? - Само което сме чули от съобщенията.
Цяла седмица слушахме предаване за храна и подслон,
сигурност и липса на зараза… - Мислехме, че са те изпратили.
От дни изстрелваме сигнални ракети, за да привлечем вниманието им.
Кой ще ги види чак от Аляска?
Аляска? - Аркадия. Бил ли си там?
Намира се в Аляска. Град е. - Град ли? Не мисля.
Погледни. - Какво?
Виждаш ли?
Не е град.
Кораб е. - Записах това на къси вълни.
Тук Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации.
Няма инфекция. Предлагаме безопасност, храна и подслон.
Същото съобщение, което и ние чухме. Прибирали са оцелелите от брега.
Тук е Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации…
Това пък какво е? - Не зная.
Последното, което получихме и после просто спря.
Беше преди два дни. Палехме огньове на всеки час.
Когато пристигна, разбира се помислихме, че са те изпратили.
Клеър, онзи кораб ето там…
това е "Аркадия". - Знам.
Спомняш си. - Спомням си брега.
Идваха хора да ни помогнат.
Какво стана? Защо не отиде с другите?
Не знам. Не си спомням.
Трябва да стигнем до този кораб.
Добре дошла в новия си дом! Затворнически отсек Б.
Кристъл е нашият готвач. Менюто е оскъдно, но тя е майстор.
Не ви донесох добри новини. - "Свиквай с разочарованието."
Така казваше агентът ми. - Ти актриса ли си?
Дойдох в Холивуд да сбъдна мечта, а не да слагам и вдигам маси.
Извинете, гладен съм. Благодаря. - Изчезвай оттук.
Виждала съм адски много гадняри като него.
А неговата история каква е? - Беше известен филмов продуцент.
Все трябва да се надува!
Ким Йонг му беше асистент. Още не осъзнава, че светът се промени.
Този ваш самолет… може ли все още да лети?
Лети, но има само две места. - Ще ни водиш на "Аркадия" по един.
Мисля, че е имала късмет да се приземи веднъж.
Пет или шест пъти би било самоубийство.
Без да се обиждаш. - Свикнала съм.
Трябва да има друг изход. Трябва да стигнем до този кораб.
Имало…
Какво? - Нищо.
Ще е загуба на времето ти.
Имам време за губене.
Когато бедствието се случи, се скрихме в затвора.
Има най-големите и устойчиви стени.
Последната преграда между нас и онези уроди отвън.
Когато пристигнахме тук, пазачите и затворниците отдавна ги нямаше.
Когато хората са започнали да се изяждат един-друг,
не е имало смисъл да ги държат затворени.
Мислехме, че мястото е изоставено, докато не го открихме.
Уендъл, време е за почивката ти. - Не е време за почивка.
Мразя да съм тук долу. Чувам нещо да се движи в стените.
Да проверим.
Ще се върнем след минута.
Хайде.
Казвам се Крис.
Ти си тази, която управлява самолета. - Откъде знаеш това?
Уендъл не е единственият, който дочува разни неща.
Радвам се, че успя. Може да успееш да вразумиш тези хора.
Какво имаш предвид?
Не е ли очевидно? Аз не съм затворник.
Не би трябвало да съм тук.
Допреди това работех за военните, използвахме мястото за укрепление.
Но тогава плъзна вирусът и получихме заповед от губернатора
да освободим всички задържани. Нуждаехме се от всеки един,
за да открием тези неща на улицата. Навън цареше пълен хаос.
Пуснах затворниците и те ми се нахвърлиха.
Помислили са ме за надзирател. Събудих се. Всички си бяха отишли.
Съвзех се в тази клетка. Погодиха ми гаден номер.
Не ми ли вярваш?
А останалите? - Измъкни ме оттук.
Всички сме един вид затворници. - Така е, но аз мога да ти помогна.
Достатъчно ли е? - Разбра ли нещо ново?
Не. - Зная изход от това място.
Измъкнеш ли ме, ще ти се отплатя. Ще имаш нужда от мен!
Проверявали ли сте твърденията му? - За изхода ли?
Не иска да каже нищо, докато не го пуснем.
Този е истински убиец! - Наистина ли?
Вижда се в очите му. - Откъде си толкова сигурен?
Разпознавам веднага хората. - Интересно. Обясни ми.
Какво виждаш в мен, когато погледнеш в очите ми?
По дяволите!
Жените трябва да са подготвени. - И за какво изобщо са ти пари?
Нещо като хоби ми е. - Хоби? Щом така казваш.
Ще се видим на сутринта.
Не се вижда никой на палубата. - Приятелите ти ли са там?
Поне така мисля. - Не помниш ли?
Ще си върна спомените. Бавно, но ще стане.
Засега обаче не мога да свържа откъсъчните си спомени.
Все още разполагаме с течаща вода. - Колко цивилизовано!
Правим всичко по силите си.
Студена е. - Най-доброто за момента.
Това е за теб. - Благодаря ти.
Тогава да те оставям насаме. - Така ще е най-добре.
Ще те чакам отвън. - Благодаря.
Лутър?
Спокойно, скъпа. - Излизай оттам!
Най-добре да си вървя.
Успокой се! - Изчезни ми от погледа!
Каква е тази миризма? - Вероятно от канализацията.
Уендъл е чул шум в стените. - И могат да изскочат отвсякъде?
И как ще се измъкнем оттук? - "Аркадия" ще ни изпрати помощ.
Никой няма да ни помогне. Никой!
Сами трябва да си помогнем! Ще използваме самолета ти.
Няма да побере всички ни. - Ще теглим чоп.
Няма да оставяме никой тук. - Върхът!
И как ще излезем оттук? Просто така ли?
Полудя ли? - Отказват да го освободят.
Защото той е опасен. - Ейнджъл?
Какво мислиш? - Не мисля, че имаме друг избор.
Пълна лудост! Кристъл, погледни ме! Дори ти не си толкова тъпа.
Сигурно съм такава. Съгласна съм с Ейнджъл.
Щом той знае изход оттук, готова съм да го изслушам.
Аз също съм съгласна. - Сериозно ли го обмисляте?
Правите огромна грешка!
Огромна грешка! Не го изпускайте от поглед!
Чудех се колко време ще ви е нужно, за да го проумеете.
Достатъчно, да се махаме оттук.
Клеър? - Какво?
Клеър, това съм аз!
Аз съм Крис.
Не те познавам! - Клеър?
Брат съм ти, помниш ли? Какво се е случило с теб?
Пусни го.
Страда от временна амнезия. Ако си наистина неин брат…
ще си спомни.
Наистина трогателно, че семейството отново се събра,
но какво ще кажете да се махаме, преди да са ни изяли живи?
Зад тези врати се намира бронетранспортьор за градски условия.
Затворът го държеше за случаи на бунт.
16 колелета, водно оръдие, побира до 20 души.
10 тона истинско забавление. Ще потанцуваме със стил.
Вратите са затворени отвътре. Ще се наложи да ги прережем.
Стигнем ли до брега, трябва да намерим лодка до кораба.
Ще се нуждаем от огнева сила. - Предлагам всичко.
В подземието на базата е оръжейната. Ще вземем всяко налично оръжие.
Откъде си сигурен, че отрядът ти не ги е взел, когато се е изтеглял?
Накрая оръжията бяха повече, отколкото хората.
Вие донесете оръжията. Лутър ще остане с мен.
Господи!
Какво е това? - Изпомпваше водата извън основите.
Когато изключваше захранването, долните нива се наводняваха.
Надолу има още две нива. - И там се намира оръжейната?
Точно така.
Побързай, Лутър! - Изчезвайте.
Къде си мислиш, че отиваш? - Бях шампион по плуване в училище.
Наистина ли? - Дръж.
Даваш ми оръжие? - Да, защо не?
Застреляй копелдака!
Какво е това чудо, по дяволите?
Да тръгваме.
Да се махаме оттук!
Красота!
Дявол ме взел!
Навън сигурно има стотици от тях. Не можем да се върнем по същия път.
По дяволите… - Какво искаш да кажеш?
Какво е това чудо? - Ти как мислиш?
Само не ми казвай, че е моторът. - Ще може ли да го поставим обратно?
Само че ще ни отнеме седмица. - И какво ще правим сега?
Аз знам точно какво.
Бенет, какво направи?
Трябва да се махаме оттук, Лутър! Хайде!
Чу ли това?
Хайде, скъпа. - Какво ще правим?
Ще се разкараме оттук. - Но какво ще стане с останалите?
Майната им! Качвай се! - Какви ги вършиш, Бенет?
Не го прави! - Отвори вратата!
Бенет, недей!
Бенет!
Мамка му! - Точно така, върви по дяволите!
Успях! - Кучи син!
Ужасно съжалявам. - Насочил се е към "Аркадия".
Помогнете ни!
Алис!
След мен!
Отивайте към баните! Тръгвайте!
Ще се срещнем там!
Това нещо няма захранване! - Не ни е нужно!
По дяволите!
Дръжте се!
Заведи ги в баните.
Насам!
Добре ли си? - Да. Благодаря.
Сигурно се шегуваш! - Не. Тунелите водят до каналите,
те - до канализацията… - А тя до морето.
Това е единственият ни шанс. - Аз ще ти пазя гърба.
Първо дамите.
Ти си следващият. - Не мога да го направя.
Напротив. - Да тръгваме!
Тихо, онези същества са наблизо. Открихме изход.
Тунелите стигат до канализацията. Вървете.
Къде е Ким Йонг?
Тръгвай!
Знаех си, че ще успеете!
Лутър!
Не може да му помогнем. Не бива да спираме!
"Аркадия"
Няма кой да ни посрещне, а?
Изглежда Бенет е успял.
Да проверим.
Открихте ли някого? - Не.
Проверих каютите на екипажа, няма никого. Изглежда са бързали.
Тук е Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации.
Тук няма зараза. Предлагаме сигурност, подслон и храна.
Имат гориво. Всичко работи нормално. - Погледни това.
Според корабния дневник екипажът е напуснал кораба преди три дни.
Тогава спря и сигналът.
И въпреки това отчита над две хиляди души на борда.
Ще претърсим целия кораб.
"Амбрела"? - Разбира се.
Спомням си, че ни посрещнаха.
Значи цялата тази работа с "Аркадия"…
е една лъжа! - И не само…
Това е капан!
Къде са се дянали всички?
Не разбирам…
Аз мисля, че зная. Хората се намират под нас.
Държат оцелелите, за да експериментират с тях.
Вижте, К-Март е затворена тук. - Извади ги…
… всичките.
Ето я. К-Март! - Измъкни я!
К-Март, всичко е наред! Спокойно!
Всичко е наред. - Остави на мен. Освободи останалите.
Ние сме твои приятели. Позволи ми да го сваля от теб.
Защо ли не съм изненадана? - Не беше трудно да те открием.
Сателитите ни все още работят, а днес малко хора използват самолет.
Освен това винаги съм знаел, че си привързана към приятелите си.
Лоялност… доста надценена.
На място! Седнете!
Не бих искал да нараниш домашните ми любимци.
Пусни оръжията!
Благодаря. А сега ги ритни към мен.
Браво.
Не изглеждаш добре, Бенет. - Тръпна да си поиграя с личицето ти.
Какво искате от мен? - Т-вирусът ме върна към живота.
Но е адски силен, взема превес над мен.
Смятах, че ако поема чисто ДНК, ще възвърна равновесието…
Кога екипажът напусна кораба? - Това е без значение.
Сега имам нов подчинен и нов план.
Единствено при теб Т-вирусът се свърза успешно.
Само твоето ДНК бе достатъчно стабилно.
Сега ще погълна теб. И така аз ще поема контрола.
Умна мисъл. Само че планът ти куца в едно нещо.
Остани на място! - И какво е то?
Аз не съм част от менюто!
Добре…
Не е ли това една голяма семейна среща?
Крис и Клеър Редфилд, превръщате се в голяма пречка за мен.
Казах ти, че ще доведа няколко приятели.
А трябваше да доведеш повече.
Клеър!
Не!
Дори не си го помисляй!
Коя пък си ти?
Не мисля така.
Не, не го правете! Аз съм продуцент!
Отворете вратата! Зле ще си изпатите, копелдаци!
Жестоко ще съжалявате!
Исусе! Искам просто да си ида вкъщи…
Радвам се да ви видя невредими.
О, не! Крис, Алис!
След мен!
Самоунищожение задействано
Не исках да изпуснете гледката.
Елате ми, копелдаци!
Това е някакво чудо!
Никога не съм и смятала, че ще има толкова много оцелели.
Какво следва?
Тук е Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации…
Остава само… да си изпълня обещанието.
Тук е Аркадия. Излъчваме на честотата за извънредни ситуации.
Местоположение 118,30 градуса на запад и 34,05 градуса на север.
Тук няма зараза. Повтарям: няма зараза.
Тук ще сте в безопасност. Предлагаме храна и подслон.
Ако сте някъде навън, ще ви открием. Надежда винаги има.
Какво е това? - Още проблеми.
Превод и редакция: Симеон Димитров & Владислав Владев
а.к.а. simo76 & E-Tle at http://sub.sab.bz
Translator's Heaven 2010