Превод: Маркидова. Редакция: ivan_jokera
Британия 740 г. пр. н.е.
От незапомнени времена се водила война между магьосниците.
И съдбата на човечеството била в ръцете на справедливия и могъщ Мерлин.
Той предал тайнте си на трима свои доверени ученици.
Балтазар.
Вероника.
И Хорват.
Но можел да се довери само на двама.
Вероника и Балтазар били свидетели на зверствата на магьосница, въплащение на злото.
Моргана Ла Фей.
Най-смъртоносния враг на Мерлин.
- Ние не сме само служители.
- Мерлин... -Хорват...
- Ти ме предаде.
- Аз не съм само служител.
- Превъзходно, ще направя заклинание.
Така и станало.
Моргана направила едно от най-опасните магьоснически заклинания.
Известно като "Възход".
То щяло да даде на Моргана силата, да въздигне армия от мъртвите и да пороби човечеството.
Вероника се жертвала за Балтазар, като хванала душата на Моргана в собственото си тяло.
Но Моргана започнала да я убива от вътре.
За да спаси живота на Вероника и да залови Моргана...
Балтазар ги хванал в капан и двете, в Гримхол...
Затвор, от който не може да избяга.
В течение на времето, Балтазар водил борба с много магьосници, които искали да освободят Моргана.
Един след друг ги затварял в една кукла.
Накрая хванал и Хорват.
Докато Мерлин лежал умирайки, той дал на Балтазар драконов пръстен.
Казал му, че той ще го отведе до дете, което като порастне ще бъде наследник на Мерлин.
Главния Хилядолетник.
- Главния Хилядолетник е единствения, който може да убие Моргана.
Балтазар го търсил през вековете.
И Батазар никога не се отказал да го търси.
Човечеството никога нямало да бъде в безопасност...
Докато Моргана не бъдела унищожена от Главния Хилядолетник.
- Здравей, Танк. Как се качи тук горе?
- Дейвид, екскурзията е днес.
- Да не забравиш да си сложиш чисто бельо.
- Тя има в предвид мен, не теб.
- Не трябва да правиш това, Дейв.
- Дейвид.
- Това е яко.
- Предай го на Беки.
- Това е за Беки.
Избери един отговор "Искам да бъда на Дейвид приятелка" "или гадже".
- Хей, спри.
- Извинете ме.
- Не.
- Не, госпожо, недейте.
- Няма начин.
- Вторият император от Династията Хон, затворил любимата си жена в тази урна за 10 години.
-До деня, казват, че ако я отвориш, същото нещо ще се случи и на теб.
Съжалявам, търся една бележка. Виждал ли сте я? Тя влетя в магазина ви.
- Бележка? - Тя влетя в магазина ви.
- Това беше просто... - Съвпадение.
- Да, просто съвпадение.
- Има нещо, което искам да ти покажа, Дейв.
- От къде знаете, че името ми е Дейв? - Защото мога да чета мисли.
- Пише го на раницата ти.
- Ела насам.
- Това е много специално и ако то те хареса, можеш да го задържиш.
- По-добре не.
- Моята учителка каза да не се бавя много, тя знае, че съм тук.
- Ти си лош лъжец, Дейв.
- Това е добре.
- О, момче...
- Няма начин.
- Търсих те много дълго време.
- И накрая...
- Ето те и теб.
- Този пръстен на пръста ти означава нещо, Дейв.
- Той означава, че ти ще станеш много важен магьосник един ден.
- И първият ти урок започва веднага с твоя много стар наставник.
- Не мърдай и не пипай нищо.
- Няма начин.
- Къде съм? - В Ню Йорк.
- Не къде, а през коя година.
- Губиш ми времето.
- Какво стана с "Не пипай нищо!"
- Това не е много спортменско, нали Балтазар?
- Замълчи.
- Не ти, той е така от хиляда години.
- Ще ти обясня по-късно.
- Нуждая се от Гримхола. Къде е тази кукла?
- Ще взема тази кукла.
- Искам тази кукла.
- Бягай, Дейв, бягай веднага.
- Вътре има магьосници. Те унищожават мястото.
- Не.
- Не отивайте там.
- Лудост.
- Не трябваше да разказваш небивалици. Да вървим.
- Пич, напикал си се.
- Счупи се една ваза, това е просто вода.
- Имаше пожар.
- Добро утро, какъв е този звук? А, вярно.
- Добро утро, красавецо.
- Хващай.
- Честит рожден ден.
- Благодаря ти, Бенет.
- Рано си станал.
- Професор Хаерман иска да направя презентация в клас 101.
- Иска да добиеш визия на учител по английски?
- Знам, че това е като "клуб на мира", но това е класа на Хаерман.
- Дейв, планираме да се напием тази вечер.
- И сме поканили мажоретките от Принстън.
- А, умните мажоретки.
- Ти сериозно ли не искаш да празнуваме рождения ти ден?
- Трябва да завърша проекта си по Физика, ако искам да завърша.
- Дейв, знаеш ли какво е "великия вълк"?
- Не, не, не, Бенет, не отново с "великия вълк", не ми се слуша повече за това.
- "Великия вълк" е уникално животно.
- Трябва да си намери женска, трябва и да ловува.
- Но трябва и да го прави.
- В противен случай, ще бъде отделен от "стадото".
- Да бъде изяден сам от гладната мечка.
- Това наистина ме разбуди, поговорихме си и съм готов да посрещна деня.
- Не, не, не.
- Всичко ли е наред, там долу?
- Аз просто си тръгвам, нали?
- Точно така.
- Извинявай, съжалявам. Ти Беки ли се казваш?
- Беки Барнс.
- Дейв.
- Ние бяхме заедно в четвърти клас.
- Познавам те, ти си Дейв Селар, нали? - Това съм аз.
- Ти си онова момче, от...Как се казваше онова място? Аркана...
- Аркана Кабана.
- Да.
- И ти се премести? -Да и получих малко помощ, лекуваха ме.
- Това беше странно.
- Да и знаеш ли какво? - Оказа се, че имам глюкозен дисбаланс.
- Халюцинациите не са рядкост при децата.
- Така е.
- Това беше чудесно.
- Беки.
- Как се присъедини към класа 101?
- Умът ми не възприема физическите науки.
- А какво възприема? - Музика, най-вече.
- Е, аз съм до тук. - Какво ти работиш в радио?
- Да, водя вечерното шоу.
- Шегуваш ли се? Това е жестоко.
- Това е университетското радио, сигурно седем човека го слушат.
- О, тогава и аз ще го слушам. Бройката ще се увеличи на осем.
- Май имам нужда от чадър.
- Какво става? - Здравей прекрасна, лоши новини.. Фреди се обади и каза, че е болен.
- Съжалявам, че ви притеснявам, къде си държите инжинерското оборудване?
- Добрите новини са, че продължавате да предавате сигнал. Лошата новина е че нивото е много високо.
- Знам какво правя.
- Ние трябва да сме...
- Добре.
- Благодаря ти. - Не, не, удоволствието беше мое.
- Досещам се, че това е много важно за теб.
- Шоуто ми е едно от важните неща за мен.
- Знам.
- Физиката, това е моето важно нещо.
- Ще се виждаме наоколо.
- И не я покани да излезете?
- Ти оправи нещата там и си тръгна?!
- Не е в това въпроса.
- Тя ме помни.
- "Тя ме помни"?
- Кой си ти? "Смело сърце"?
- Бенет, пропилях си шанса с това момиче преди 10 години. Не мога да го направя пак.
- Сега, изчезвай от тук преди да те удари ток.
- Домакин съм в предаването тази вечер. Шоуто няма значение, но музиката има.
- Аз съм Беки Барнс, а вие слушате радио Wi-U
- Надявам се, че музиката е навсякъде около вас.
- Не разбирам защо си купила това.
- Това е боклук. - Боклук?
- Това е антика.
- Антика? Това е парче боклук.
- Пръв аз ли излязох?
- Това трябва да означава "да".
- След 10 години, Балтазар, когато взема Гримхола от младия Дейвид, ще му кажа, че го поздравяваш.
- Сбогом, Балтазар.
- Мисля, че пет - е щедра оценка.
- Бях освободен след 10 годишна присъда.
- И през това време всички налични материали, от теб, беше този доклад...
- За Наполеон Бонапард в раницата ти.
- Твоя анализ беше лош и слаб.
- Бях на девет.
- Няма значение. Къде е Гримхола?
- Онази кукла, която взе от магазина.
- В куклата има нещо много могъщо.
- Нещо много важно.
- За мен.
- За последно беше в теб.
- Искам я обратно.
- Слушай, аз, аз, хвърлих я на улицата.
- Къде е Гримхола? -Мина много време, в действителност незнам къде е.
- Ще "извадя" истината от теб.
- Сладко.
- Хванете го.
- Вълци?
- Благодаря.
- О човече, о човече, о човече.
- Не, не, не.
- О, не.
- Кученца?
- О, Боже...
- Няма начин.
- Къде е куклата, Дейв?
- Той, той, той...
- Добре, качвай се тук веднага, веднага. Побързай.
- О, нее...
- Това не се случва, това не се случва. Имам вкус на сол в устата.
- Успокой се, Дейв, дишай дълбоко.
- Какво?
- Това не се случва.
Какво не е наред? Какво е това?
- Не, не, не...
- Не, не, няма да ми причиниш това отново.
- Имаш ли някаква представа какъв беше живота ми през последните 10 години?
- Аз бях заклещен в делва през последните 10 години.
- Аз също.
- Фигуративно.
- Имаш ли представа какъв ме изкараха? Имаш ли представа?
- Те още твърдят, че съм имал нервен срив, и изкараха Дейвид луд, знаеш ли това?
- Опитай се да ме чуеш добре, Дейв.
- Тази кукла се казва Гримхол.
- Тя е затвор за най-опасните магьосници в историята.
- Всеки един от тях е заключен в куклата.
- Хорват иска да освободи Моргана и да унищожи света.
- Това не трябва да се случва.
- Да.
- Със сигурност.
- Истината е, че имаш много специална дарба.
- Трябва да виждаш това.
- Аз просто искам да съм нормален.
- Нормален живот, искам да забравя за онзи ден в Аркана Кабана.
- Искам да забравя за магиите.
- Искам да забравя всичко.
- Трябва да се наведеш. - Какво?
- Искаш да забравиш магиите?
- Тогава... Защо запази пръстена?
- Щях да го продам...
- В И Бей.
- Все още си лош лъжец, Дейв.
- Това ми харесва, добър знак е. Ти имаш дарба.
- Не, имам живот.
- Ти си последния човек, който е видял Гримхола на Хорват. Това те поставя в списъка му.
- Така че, ако искаш да не му позволиш да те превърне в прасе, той обича Физиката...
- Най-добре е да ми помогнеш да намеря тази кукла преди той да я е намерил.
- Господи... Това е лудост.
- Ти виждаш каква лудост е това, нали?
- Добре.
- Ако ми помогнеш да си върна куклата, ще приключим с теб.
- Наистина ли?
- Ще можеш да си тръгнеш.
- Имаш ли адреса на магазина?
- Какво правиш? Моля те, не го прави.
- Какво правиш?
- Какво?
- Какво е това? - Това е моето проследяващо устройство за Гримхола.
- Биометричната магия за атмосферното налягане проследява куклата.
- Изглежда е в центъра на града.
- Щом можем да засечем Гримхола, Хорват също може.
- Защо не ползвахме "Орела"? - Много рискован трик за центъра на града.
- Ще се свържа с теб - Мисля, че няма да се наложи.
- Да, защото комуникациите са били замразени за 10 години.
- Това ще се проследи по-трудно.
- Трябва да ме слушаш.
- Ще ти дам основата за магьосническия ресурс. Сложи си пръстена.
- Нищо няма да се случи.
- Така ли?
- Пошегувах се!
- Предполагам знаеш, че хората използват само 10 % от мозъците си.
- Магьосниците могат да манипулират нещата, защото за родени в състояние да използват пълната сила на мозъците си.
- Това също обяснява защо да манипулираш Физиката е толкова лесно за теб.
- И така... За да си магьосник е наука или магия?!
- Да и да.
- За сега, всичко от което се нуждаеш е да научиш основите на бойните магии. Да правиш огън.
- Каква е основата за причиняване на висока степен на топлина?
- Вибрации. - Всичко, което виждаме е причина за вибрации.
- Това е илюзия на фактите.
- Но как можем да ползваме тази информация за създаване на пламъци...
- Ние трябва да накараме вибрациите да са по-бързи.
- Първа стъпка: Прочистване на мислите.
- Втора стъпка: Виж молекулите.
- Трета стъпка: Накарай ги да пламтят.
- Разбра ли? - Не, не го схванах.
- Довери се на пръстена, Дейв.
- И го дръж от погледите.
- Цивилните хора не знаят, че магията съществува.
- Ще бъде сложно ако знаят.
- И това го казва човекът, който е живял 350 века?
- Къде...
- Отдръпни се, откачалко. Трябва да паркирам тук.
-Това за мен ли се отнася?
- Хей, не се баламосвай с мен.
- Къде бях?
- Чайнатаун.
- Тук е, ще взема Гримхола, а ти наблюдавай внимателно наоколо.
- Мога ли да ви помогна?
- Имате ли записан час?
- Съжалявам, че ви притеснявам, но търся, една странна и отвратителна кукла.
- Изглежда като ядосан китайски господин отпред.
- Отвратителна кукла... Възможно е.
- Имам толкова много предмети.
- Вие говорите Мандарински?
- Това беше Кантонски, Хорват.
- Гримхола... Къде е?
- Източника от мозъка ми казва, че мислиш за Кантонски. Той е живял преди 400 години.
- Добре ли си?
- Изглежда си добре.
- Какво по дя...
- Аз съм един от тях.
- Дейв.
-Трябва да бягаш.
- Извинявайте, извинявайте.
- Стой спокоен.
- Балтазар.
-Хайде.
- Пропусна първата стъпка.
- Прочисти си мислите.
- Да, първата стъпка...
- Да си прочистя мислите?
- Ти ненормален ли си?
- Само малко.
- О, човече.
- Това е.
- Прочисти си мислите.
- И дишай.
- Да..
- Няколко магически неща.
- Видя ли това? Видя ли какво направих преди малко?
- Не може да бъде.
- Хей, какво имаме тук? Видяхте ли какво се случи тук?
- Знаете ли какво?
- Следват камъните и хартиените дракони, азиятски фестивал...
- Ще разчистим тук... - Получихме информация за истински дракон.
- Май някой си е ударил главата много силно.
- Сигурно е някой скапан японец.
- Продължавайте.
- Скапан японец? - А какъв беше?
- Това беше приказен герой.
- Трябва да ми върнеш пръстена.
- Аз си държа на думата, познаваш ме.Приключихме.
- Точно така, точно така.
- Искам да науча малко повече.
- Нуждаем се от място за работа.
- Някъде, където е извън радара на Хорват.
- Мисля, че мога да помогна с това.
- Това е било тунел.
- Накараха ме да работя тук, защото експерементирам с малко ексцентрични неща.
- Професорът ми ми го предостави, така че, никой незнае, че сме тук.
- Нямах възможност да ти дам това по-рано.
- Твоята енциклопедия.
- Помня, че това беше по-голямо.
- Джобна версия.
- Енциклопедията ти е тетрадка за Изкуството, Науките
- Историята за магьосниците.
- Нашата история е добра.
- Хайде де.
- Виждаш ли?
- Ето те и теб.
- Преди да върнем Хорват обратно в Гримхола...
- Първо трябва да те превърнем в магьосник.
- И ще започнем веднага.
- Отстъпи.
- Аз наистина искам да... - Дръж си очите отворени.
- И не ги затваряй.
- Това е кръгът на Мерлин, той фокусира енергията ти...
- И ще ти помогне да научиш нови заклинания.
- Тук ще учиш Изкуство
- Пристъпи в него, и остави всичко друго зад себе си.
- Веднъж стъпил в него, няма връщане назад.
- Не трябва ли да пикая първо?
- За по сигурно.
- Мога да задържа.
- Аз съм Балтазар Блейк.
- Магьосник 777 градуса.
- И ти си моя ученик.
- Чудесно.
- Пръстенът ти не е просто бижу, проектира енергия от нервната ти система във физическия свят.
- Без пръстена магьосника е безсилен.
- Другите неща, от които се нуждае магьосника.
- Е чифт хубави обувки.
- Твоята непорочна душа, блокира намеса.
- Това ще ти помогне да станеш велик.
- Това са обувки на старец.
- Извинявай...
-Обожавам ги.
- Много.
- Виждал съм такова нещо на снимка, когато бях момче.
- Не съм го виждал от много време. - И аз съм вън.
- И ми трябват войници.
- Имам едно дете.
- Той е от старата школа.
- Той ще е достатъчен.
- Познанието, в сърцето ти ще ти даде преимущество пред магьосниците.
- И това зависи от силата на магията.
- Но когато си притиснат до стената...
- Имаш право да си избереш само едно оръжие.
- Плазмената топка.
- Нищо, нищо, нищо...
- Хванах я, хванах една.
- Хванах една.
- Това беше... Неочаквано.
- Отново.
- Това беше болезнено.
- Това са част от бижутата, всички ще си помислят, че съм крадец.
- Ще отида в Голямата Зала...
- Но, съм жена.
- Огнена топка, дете стои на леглото.
- Но искам да съм тигър, искам да съм тигър.
- Няма да правя така, определено.
- О, Господи, да.
- Дръж го изправен.
- О, кажи ми, че това е шега.
- Съжалявам, изгуби ли се?
- Е, ти го караш магьосник, тези дни.
- Максим Хорват.
- Извинете ни,дами.
- Съжалявам. - Казаха ми, че си някакъв вид представител.
- Виждал ли си Моргана да вади заек от шапката?
- Виж, господарят ми изчезна, когато бях на 15. Той изчезна и не ми остави нищо друго освен
- Някои ръководства и лоши указания. Така че, импровизирах.
- Времето на импровизациите свърши.
- Балтазар Блейк може да е намерил Главния Хилядолетник.
- Той носи пръстенът...
- Това е начина да увеличиш огъня.
И да го намалиш.
- Твой ред е.
-Направих го, направих го.
- Отлично, отлично, отлично.
-Справих се с това.
- Какъв е проблема, момче?
- Изглежда,че огънят е твоя собствен.
- Много, много смешно. - Не виждам да се смееш.
- Извини ме, не съм ял от десет години.
- Предполагам, много е несправедливо.
- Защо имам усещането, че тази пейка е много специална?
- Не,не, не.
- Не е време за това, пък и е голям риск.
- Това момиче...
- Тя е единствена, човече.
- И ти си моя ментор, Балтазар, не трябва ли да ми помогнеш да постигна целите си?
- Да, да освен това аз не съм твой ментор.
- Аз съм твой учител, а учителя ти казва, че ако Хорват те хване неподготвен на улицата, ще умреш.
- Тя струва ли си?
- Помисли си за това, Дейв.
- Не ми изяждай сандвича.
- Беки, какво съвпадение.
- Здравей, Дейв. Към града ли си? - Ти следиш ли ме?
- Не по опасен начин.
- Защо дори е притеснен?
- Снощи слушах шоуто ти.
- Е, какво мислиш?
- О, беше невероятно, всъщност никога не бях чувал никой от тези състави, което според мен беше яко.
- Радвам се, че поне някой е слушал.
- О, това може да те изненада,
- Аз не излизам много.
- Дай ми това.
- Дай ми я, давай, хайде.
- Давай, дай ми гривната.
- Добре, добре.
- Това беше на баба ми гривната.
- Не, Дейвид, недей.
- Просто ми върни гривната, моля.
- Искаш да я върнеш на гаджето си.
- Повярвай ми, иска ми се да бях...
- Ти си мислиш, че тя ми е гадже?
- Наистина, така ли изглежда отстрани?
- Твърде много говориш.
- Млъкни.
- Какво правиш?
- Нямам представа на какво ти прилича това, наистина.
- Виждаш ли това?
- Добре ли си?
- Ето, заповядай.
- Гривната на баба ти.
- Как го направи?
- Този човек беше огромен.
- Тренирал съм...
- Бокс напоследък.
- Нещо в теб изглежда различно.
- Нося нови обувки.
- Чудесно. - Благодаря ти.
- Това твоят влак ли е?
- Да.
- Благодаря ти!
- Искам само да ти кажа, че ако искаш да ти помогна с приемния изпит, можеш да дойдеш в лабораторията ми, ще ти помогна.
- Да, да това ще е чудесно.
- Да. - Утре.
- Това е среща.
- Не, не, не такава среща.
- Не, не...
- Среща не като ангажимент, а за работа.
- Любов.
- Тя е разсейваща.
- Магьосниците трябва да са напълно фокусирани.
- Да вървим, грамотевицо.
- Трябва още да се учиш.
- Това е перфектно.
- Успехът ще е тук.
- Ще използваме тези ястия на покрива.
- Там, там и...
- Там.
- Съжалявам за това.
- Радват се да ме видят.
- За съжаление, ще си мъртъв скоро.
- Но преди това трябва да намерим момчето.
- И как ще го направим?
- Ще чакаш тук докато разбереш.
- Сега се фокусирай върху контрола, сложи ме да седна бавно и полека.
- Дейв, Беки е.
- Ще се върна скоро.
- Можеш ли да се скриеш,да се скриеш сега? Моля те, скрий се.
-Дейв, връщай се тук.
- Имаме да вършим важна работа.
- Здравей. - Здравей.
- Трябва да идем в библиотеката или на друго място.
- Дейв.
- Компания ли си имаш? - Да.
- Добре, чудесно. Беки,това е моят... - Чичо, чичо Балтазар.
- Хей,Дейв, малко съм объркан. Мислех, че ще останем тук и...
- Не, не.
- Чичо, аз и ти имахме планове за по-късно.
- Беки, да се махаме от тук.
- Знаеш ли какво? Сетих се, че трябва да ида до града да купя крем за чувствителност.
- И така, двамата стойте тук.
- Удоволствие беше да се запознаем.
- Добре, стига сме учили.
- Има нещо, което искам да ти покажа.
- Какви са тези неща?
- Това се използва да генерира, нещо, което се нарича плазма.
- Трябва да го фиксирам, от техническа гледна точка.
- Но забелязах, че дойде нещо... Красиво.
- Мисля, че е по-добре да дойдеш в клетката ми.
- Добре, определено това е първият път, в който някой ми казва такова нещо.
- Просто се дръж за това, моля те.
- С двете ръце.
- Добре, дръж се здраво и се наслаждавай на шоуто.
- Как е възможно това?
- Електрическите вълни предизвикват звукови вълни, които преминават през въздуха, и така се получава.
- Ти си го направил това.
- Пуснах тази песен снощи.
- Това са електрически вълни са целият ми живот.
- Две години съм тук долу, и работя върху това да правят собствена музика.
- Не съм се и надявал, че някой ще го оцени.
- Докато не те срещнах.
- Чух те как говориш за музиката в твоето шоу.
- Аз съм до тук.
- Искаш ли да почетем по-късно?
- В 8, в лабораторията ми?
- Да, да, ще бъде чудесно.
- С мен.
- С теб? Да.
- Отивам да уча йога. - А аз отивам до тоалетната.
- Сам ли си тук?
- Не изглеждаш много като него.
- Всъщност незнам за какво говориш.
- Добре, ще го направим лесно.
- Няма да плачеш като момиче, нали?
- Всъщност незнам кой си ти.
- Е, ти няма как да ме разпознаеш.
- Ти да не си Депеш Мод?
- Сега на какъв ти приличам? На Батман?
- Също като в гимназията отново.
- Добре. Ще ти кажа какво.
- Удари ме с най-добрия си удар. С твоята най-мощна магия.
- Хайде, сложи пръстена. Давай.
- Не, шегувам се. - Не, нищо не се получава.
- Прочисти ли си мислите? - Да.
- Свали пръстена.
- Престани, идиот.
- Наблюдавай вратата.
- Тиии...
- О, не.
- Здравей, Дейв.
- Здрасти.
- Ще те убия, точно тук, в тази мизерна тоалетна. Не е много класическо, но какво пък.
- Но преди да стигнем до това удоволствие, кажи ми къде е Гримхола?
- Къде е тя?
- Тя?
- Той не ти е казал, нали?
- За истината, кой е в куклата.
- Доверяваш се на грешния човек.
- Кажи ми.
- Бил ли си влюбен?
- Ти си влюбен сега, мога да го видя в очите ти.
- Не, не, не. Не отричай.
- Какво ще стане...
- Ако я изгубиш?
- Млъкни.
- Ти не си по-добър от всички нас.
- Къде е Гримхолда?
- Незнам.
- О, Дейв, ти наистина си най-лошия лъжец.
- Точно това му казах и аз.
- Искаш ли си приятелчето?
- Имаше време, когато съм виждал такива неща. Много атрактивно.
- Предполагам съм старомоден.
- Какво правиш тук, Дейв?
- Хорват се опита да ме убие.
- Това е морален компас, това не значи че е север.
- Ами твоя?
- Не си бил напълно честен с мен.
- Този човек ме нарече Главен Хилядлетник.
- Балтазар, какво е това?
- Няма да направя нищо повече, докато не започнеш да бъдеш напълно искрен с мен, за това какво става.
- Кой е в Гримхолда?
- Моргана.
- Ще събудите ли глупак No 3?
- В името на Бога.
- Моргана.
- Тя правеше приготовления за...
- "Възхода"
- Нещото, от което се нуждаеше е да пороби цялото човечество, е да въздигне от мъртвите магьосниците на Моргана.
- Значи след жената магьосница има друга кукла, която съдържа, сътворението на злото, което света не познава?
-Тя е в последната кукла.
- И това какво общо има с Главния Хилядолетник?
- Мерлин имаше трима ученика. Аз бях един от тях.
- Ти си бил ученик на Мерлин?
- Той направи магия, с която да ни пази, докато не дойде магьосник, който ще надвие силите и.
- С драконовия пръстен.
- Една част от теб, независимо колко е малка, е споделена с тази част.
- Мерлин каза, че единствения, който ще има силите да унищожи Моргана...
- Е Главния Хилядолетник.
- И аз трябва да спася света.
- Не мисля, че съм способен на това.
- Да не мислиш, че те уча на магически трикове, за чаеното парти на малки момиченца?
- Когато пристъпи в средата на кръга, ти казах, че връщане назад няма.
- Ти го прие.
- Търсих те хиляда години.
- Да намерим магьосниците, да ги върнем в Гримхолда.
- Ти трябва да се превърнеш в Главния Хилядолетник.
- И не те моля.
- Имам ученик, който отсъства от часовете ми. Трябва ми досието му.
- Първо трябва да видя Факултетната ви индентификационна карта.
- Не ви е нужно да виждате моята Факултетна индентификационна карта.
- Не се нуждая от вашата Факултетна индентификационна карта.
- Добре, как ще разбера когато стана...
- Главен Хилядолетник?
- Главния Хилядолетник ще стане толкова могъщ, че няма да се нуждае от пръстена за да прави магии.
- Когато го направиш, ще бъдеш готов да се справиш с Моргана.
- Хей, той какво прави тук? Трябваше да се досетя.
- Обединяването на две души в едно физическо тяло.
- Виждал съм един едиствен успял магьосник, да направи това човешко превъплащение.
- Да не ми казваш, че трябва да обладая духа на Танк?
- Да, но не съм много сигурен, че това е най-добрата идея, така или иначе.
- Не.
- О, човече.
- Беки ще дойде сега и трябва да се преоблеча и почистя.
- Трябва да тренираш.
- Толкова е странно. Чакам десет години за да видя това момиче отново.
- Имаш ли представа какво е усещането?
- Когато се върне, ще е по-добре да си фокусиран.
- Заповядвам ви да спрете.
- Беки...
- Здравей.
- Здравей, точно навреме си дошла.
- Забравил си, а?
- Не, не съм забравил.
- Всичко наред ли е?
- Какво имаш в предвид? Ти как си?
- Добре съм, добре съм.
- Достатъчно, престани моля те.
- Ще ме .....
- Най-добре за теб е да си тръгнеш.
- Ааа, какво говоря.
- Добре,добре, ще си тръгна.
- Да, съжалявам, имам...
- Ти си осквернил тайните на изкуството.
- И си осквернил кръгът на Мерлин.
- Магията не е игра.
- Не е пряка процедура.
- Да напълниш всичко тук с вода и да прекъснеш електричеството...
- Така магьосниците си губят силите.
- Хей, хей, какво правило е това?
- Дванадесето? Двадесетиседмо?
- Не мога дори да ги запомня.
- Каква ще е разликата, като аз очевидно не мога да контролирам няколко кутии?
- Колкото по-силен е човека, толкова по-силен е магьосника.
- Благодаря ти, благодаря ти за още едно безполезно обяснение.
- Имам още едно за теб, ако не можеш да си контролираш магиите, няма да можеш да се контролираш теб самия.
- Трябва да спреш да се тревожиш и да повярваш в себе си.
- Ти така ли правиш?
- Какво правя аз, не е в това въпроса.
- Мисля че е, аз успях да се уверя, че не съществуваш, защото направи живота ми ад.
- Ти незнаеш нищо, за това какво е да живееш в ада.
- Ти постигаш прогрес.
- Не, не прогресирам
- Няма го пръстена, нали?
- Няма магия, не мога да предвижа стола. Не мога да го направя.
- Не съм аз Балтазар, съжалявам.
- Съжалявам.
- Аз не съм "той".
- Аз не съм герой, аз не съм Главния Хилядолетник, аз съм просто човек.
- Който изглежда много, много глупаво с тези обувки.
- Дейв.
- Какво... какво правиш тук?
- Видях те отвън пред кафето и те последвах.
- Изглеждаш по-разсеян от обикновено.
- Това е лошо, а?
- Наистина ли си мислиш, че едно недоразумение ще ме накара да те намразя завинаги?
- Наистина искам да те попитам за едно нещо.
- Какво правиш тук горе?
- Да..
- Един мой приятел ме доведе тук горе веднъж.
- И височината не те притеснява?
- Страхуваш се от височините?
- Малко,да.
- Довери ми се, ела, ела.
- Добре си, добре си.
-Уау.
- Да.
- Помниш ли като нарисува "Кинг Конг" на прозореца на автобуса?
- Ти помниш това?
- Беше яко.
- Ти виждаш света по твой си начин.
- Просто се опитвам да те впечатля.
- Е, работи.
- Не беше лошо за 10 годишно хлапе.
- Какво се случи?
- Какво? Какво имаш в предвид?
- Мисля си над факта, как 10 годишния як пич е далеч от 20 годишното ми сегашно "аз".
- Аз мисля, че 20 годишния Дейв си го бива.
- Благодаря ти, добре, добре... Добре.
- Мисля, че си в средата на нещо.
- Това е дипломатически отговор.
- Благодаря ти.
- Хей.
- Здравей.
- Съжалявам,но мисля че аз и ти трябва да поговорим.
- Извинението не е нужно.
- Но да продължаваме.
- Започваш да ставаш сантиментален.
- Изненада ме добре.
- Сега ми намери Гримхолда.
- Явно си имал лека разправия с това момче.
- Балтазар да не се сприятелява с нови хора?
- Не виждам Гримхолда.
- Защото си използваш очите.
- "Умния" Балтазар.
- Момчето ще направи малки трикове.
- Намерих го.
- По-светъл е отколкото си го спомням.
- Няма да се бием заедно,Максим.
- Много неща се случват през тези дни.
- Това не е едно от това.
- Да, едно от тях е, Балтазар.
- Винаги е било за това.
- Вероника избра теб, вместо мен.
- "Великия" Балтазар Блейк.
- Моят най-добър приятел.
- Но това което ще ти причиня, ще ме молиш да освободиш Моргана.
- Ще ти позволя да гледаш как светът ти става мизерен и се превръща в нищо.
- Дрейк, да вървим.
- Добро хващане.
- Какво искаха?
- Взеха куклата.
- Да си я върнем.
- Дръж се.
- Дръж се, Танк.
- Уау, какъв сблъсък.
- Той е някъде тук.
- Имаш в предвид, да си използвам силите в такси?
- Използвай пръстена си, за да го затвориш в Гримхола, запомни, предвижвай се с пръстена.
- Добре, прав си, прав си.
- Давай, давай.
- Настигат ни.
- Уау, какво беше ...?
- О, чудесна кола.
- Хей, виж това.
- Дръж се.
-О, Боже мой.
- Към тунела.
- Какво? Какво е това? Дим?
- О, Боже...
- Време е за малко отмъщение.
- Какво беше това?
- Хвана ни в огледало, затвори ни в огледален свят.
- И така...
- Отплатата на Хорват, все едно сме в тоалетна.
- Не, няма да умрем, защото ще излезем скоро.
- Ще караме по собственото си отражение.
- Добре.
- Там, има прозорец.
- Не, не, не, не, няма да го направиш.
- Ето ни и нас.
- Няма да успеем.
- Ние няма да...
- Здравей, Балтазар.
- О, човече, назад, назад, назад.
- О, човече.
- Имам идея, имам идея.
- Дейв, недей.
- Моля те, остави ме да го направя.
- Какво?
- Колата на Тими Дринк, това ли е идеята ти?
- Не, идеята ми беше да обърна тяхната кола.
- Смажи ги.
- Точно така.
- Мисля,че спря.
- Дръж се, Танк, дръж се, хванах те, приятел.
- Излезе жив.
- Хей...
- Съжалявам, взех ви за някой друг.
- Къде е Хорват? Успя ли да избяга?
- Къде е Гримхолда? Кой беше това?
- Това беше тя, нали? Третия ученик?
- Преди векове Вероника, аз и Хорват стояхме между
- Моргана и масовото унищожение.
- Приятелството и магията свързваше мен и Вероника.
- Бил си влюбен в нея, нали?
- Бях влюбен в нея.
- Като теб, всичко което искаше Вероника е да бъде нормална.
- Нормални неща, нормален живот.
- Влюбих се.
- Както и Хорват.
- Ето защо Хорват ни предаде.
- От хиляди години, ти я носиш с теб, навсякъде, в Гримхолда.
- Щях да и дам това в онази нощ.
- Съжалявам.
- Добре, Балтазар.
- Ще освободим Вероника.
- И ще унищожим Моргана.
- Какво ти става?
- Нищо.
- Все още си лош лъжец.
- Знаеш ли,радвам се,че си такъв.
- Не, не съм изненадан.
- Само радостен.
- Нищо не е като това, нали?
- Но трябва да сложиш онези старчески обуки.
- Имаме още много неща да правим.
- Всички неща за отплатата са тук.
- Пазя ги много, но не са златни.
- Представям си, че не са.
- В това нещо стои нашият следващ последовател.
- Абигейл Уилямс.
- Малка вещица, поставяйки нещата като перспектива.
- Когато излезе, Моргана ще види това и ще отнеме малко време енергията да изчезне.
- И какво можем да направим?
- Чувал ли си за магията "Паразит"?
- Не,забравих, че обучението ти се е провалило.
- Предпочитам да се доверявам на инстинктите си, не на чувствата.
- О, да. Заклинанието "Паразит" е едно от неприятните неща в нашия бизнес.
- То позволява на един магьосник да краде енергията на друг.
- Не го използваш наистина,нали?
- Извинете.
- Имам една молба.
- Тъкмо свърших шоуто, може би следващия път, ок?
- Казах, че имам една молба.
- Добре.
- Когато Моргана е освободена независимо какво ще се случи, обещай ми, че ще направиш всичко възможно да я унищожиш.
- Обещавам.
- И за твое сведение, старческите обувки ти стоят много добре.
- Може и да не съм съгласен с теб, но благодаря ти.
- Сега, когато отвлякох момичето за теб, време ли е да освободим Моргана?
- Ще ти дам твоето възнаграждение.
- Мистър Хорват, направих ли някаква грешка?
- Никаква, нуждая се от силата ти да освободя Моргана.
- Просто се нуждая от теб.
- Двама по-малко, остана още един.
- Трябва просто да намерим Гримхола и да се махаме.
- Това е съмнително.
- Парк Палари.
- Изненадващо.
- Променлив под, всичко се движи.
- Още статуи.
- Нищо.
- Значи това е Моргана.
- Вероника.
- Балтазар.
- Това беше лесно.
- Хайде, Дейв, знаеш правилата, дай ми каквото искам и ще я пусна.
- Дейв, какво става?
- Всичко е наред,всичко ще е наред.
- Не, няма.
- Ще я превърна в котка, освен ако не ми дадеш пръстена на Мерлин и Гримхола.
- Балтазар, малко е зает в момента. Така, че кое да бъде?
- Ето, вземи го.
- Пръстена на Мерлин, мина много време откакто бях близо до него.
- Чудя се дали още има сили?
- Добре ли си?
- Гримхола?
- Разбирам.
- Той ми взе пръстена.
- Щеше да убие Беки.
- Много съжалявам, Балтазар.
- Аз щях да направя същото.
- Къде отиваш?
- Парк Палари
- Там ще освободи Моргана.
- Не можеш да победиш него и Моргана по едно и също време.
- Наистина няма да можеш.
- Трябва да се опитам.
- Тогава идвам с теб.
- Без никаква магия? В него е пръстена ти.
- Отивам сам.
- Това е нормално нещо за него.
- Никой незнае колко време ми остава.
- Да бъдеш с хората е най-важното.
- Забавлявай се.
- Този човек отлетя с орел.
- Орел.
- Беки, искам да говоря за това с теб, но...
- Незнам от къде да започна.
- Просто се радвам, че си добре.
- Виж, Дейв...
- Ако ми кажеш само истината, обещавам,че ще направя всичко възможно, за да разбера.
- Добре, първото нещо,което трябва да знаеш за мен е, че съм магьосник.
- Oк.
- Мога да изхвърлям плазмена топка с ръцете си.
- Мога да забавя гравитацията, всичко това е... Магия.
- А аз си мислех, че последното ми гадже е различно, защото имаше повече белези.
- Ей сега се връщам, ок?
- Добре, аз ще съм тук.
- Ще те чакам тук.
- Неподходящо време, Дейв.
- Бенет, Слава на Богу, че отговори.
- Имам неотложна ситуация между другото и искам да се срещем в лабораторията ми веднага.
- Беки, ще те оставя.
- Какво? Ще ме оставиш?
- Oк.
- Мисля, че знам как ще ги бием без магия.
- Как?
- Пръстените, които Хорват взе мисли, че ще му дадат по-голяма сила, но го правят по-добра мишена.
- Дейв, нямам никаква представа за какво говориш.
- Добре, Ребека, ето какво.
- Много от злите магьосници ще бъдат "въздигнати" от мъртвите тази вечер.
- В общи линии Моргана се опитва да унищожи света такъв, какъвто го познаваме.
- О, просто така.
- Това е много опасно, не мога да те взема със себе си.
- Е, мисля, че съм замесена вече в това.
- Така или иначе ще умрем нали?
-Искам да дойда с теб.
- Това е секси.
- Имам проследяващо устройство.
- Благодаря ти, приятел, оценявам го.
- Намерих това след като затворихме.
- Беше на бюрото.
- "Дай това на Вероника. Балтазар".
- Не мисля, че Балтазар смята да се връща.
- Незнам какво правиш тук, Дейв.
- Но каквото и да е...
- Ти определено трябва да го отпразнуваш.
- Благодаря ти, Бенет, оценявам това.
- Трябва да вървим.
- Сега е "Възхода".
- Сега е времето.
- Вероника..
- Това съм аз, Хорват, Моргана.
- Няма нужда да изглеждаш толкова патетично.
- Унищожи това нещо, не искам да го виждам никога повече.
- Не мога да "въздигна" мъртвите, докато кръгът не е пълен.
- Няма начин.
- Мъртвите са живи.
- Какво?
- Искаш да ми кажеш, че не виждаш това?
- Не, да виждам какво?
- Мисля, че използват сателитните чинии по покривите, директно...
- За да получат електромагнитна енергия.
- О, не, трябва да спрем.
- Беки, искам да ми направиш една услуга.
- Искам да се качиш на върха на това нещо
- Чудесно.
- Трябва да ги разместиш, за да прекъснем сигнала.
- Добре, разбрах.
- Хей, Беки.
- Помниш ли онова, което ти написах, когато бях десет годишен?
- Никога не видях какво беше написала, така,че...
- Тъй като ще умра тази вечер, ще ми кажеш ли?
- Не умирай и ще ти кажа.
- О, да, добре.
- Още един от старите ти трикове, Балтазар.
- "Балтазар"
- Както искаш.
- Мислех си, че няма нищо лошо между нас, Балтазар.
- Но както виждаш...
- Придобих се с едно бижу.
- Идвам, приятел, идвам.
- Какво? Какво е това? Какво виждам?
- Не..
- Инвалид, разбира се, че...
- "Матадор".
- Който се бие с бик, има три дни за да умре.
- Не звучи приятно, нали?
- Кръгът е почти завършен.
- Трябва да се чувстваш отвратително, Балтазар.
- През всичките тези години не спрях да мисля за този момент.
- И той ще настъпи скоро.
- Това е колата ми.
- Благодаря!
- Закъсняхме.
- Вероника.
- Тя....?
- И двете още са с нас.
- Балтазар, какво направи?
- Каквото направи ти за мен.
- Изпълни обещанието си.
- Балтазар, не.
- Направи каквото е нужно за да унищожиш Моргана.
- Не, не, не мога.
- Не искам да те затворя в това нещо.
- Колко сладко.
- И сега да приключваме с това.
- Не.
- Няма начин.
- Без пръстен.
- Това си ти.
- Вероника.
- Сега е мой ред.
- Това ли е най-доброто на което си способен?
- Надявам се, че не.
- А сега е мой ред.
- Имаш силата на Мерлин, но ти не си заплаха нямаш умения.
- Ти си толкова слаб.
- Но не съм сам.
- Доведох си бойци с мен.
- Сега...
- Направих го, Балтазар, наистина го направих.
- Отиде си.
- Той завърши задачата си.
- Не, не, не е.
- Аз не съм приключил, той не може да умре, аз...
- Не, не сега.
- Хайде де.
- Това не може да е края.
- Вероника, моля те, отстъпи назад.
- Ако Моргана може да спре сърцето му...
- Може би аз ще го накарам да бие.
- Ето така, приятел...
- Ето така, слушай.
- Ти и твоите глупави правила...
- И тези старчески обувки, и ме спаси със затворени очи.
- Хайде.
- Сънувах...
- Ти ме унижи,Дейв.
- Повторно.
- Аз?
- Много странно.
- Не.
- Има логика.
- Благодаря ти!
- Добре дошъл отново, старецо.
- Дейв.
- Намерих те.
- Направи го.
- Знам, знам и съм още жива.
- Изненадващо, но и аз.
- Знам.
- О, бележката, вярно.
- Приятелка или гадже.
- Не ми пука.
- Гадже.
- Определено гадже.
- Искаш ли да дойдеш с мен на Туранс?
- Туранс.
- Да, това иска поддръжка.
- Добре, печелиш.
- Беки, забравих да ти спомена нещо.
- Но наистина нямам представа как съм пропуснал това.
КРАЙ
Превод: Маркидова. Редакция: ivan_jokera