<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: 0ld SCho0l & E-Tle™
ДАНИЕЛ КРЕЙГ
ХАРИСЪН ФОРД
Намираш се в Абсолюшън.
Знаеш ли колко на запад е това?
Сигурно е ням.
Защо не ни отговаряш? - Погледни.
Виж китката му, прострелян е.
Може да е счупена. Нищо чудно да е беглец.
Възможно е.
Днес не е щастливият ти ден, страннико.
Обърни се и тръгвай.
Казах да се обърнеш и да тръгваш...
КАУБОИ И ИЗВЪНЗЕМНИ
ОЛИВИЯ УАЙЛД
САМ РОКУЕЛ
АДАМ БИЙЧ
ПОЛ ДАНО
НОА РИНГЪР
КИЙТ КАРАДАЙН
КЛАНСИ БРАУН
УОЛТЪН ГОГИНС АБИГЕЙЛ СПЕНСЪР и др.
Музика ХАРИ ГРЕГСЪН-УИЛЯМС
Оператор МАТЮ ЛАЙБЕТИК
Сценаристи МАРК ФЪРГЪС, ХОУК ОСТБИ и др.
Режисьор ДЖОН ФАВРО
Има ли някого?
Стой на място, друже.
По-спокойно.
Добре, сега се обърни бавно.
Простреляха ме.
Нали знаеш кои ги прострелват? Престъпниците и жертвите.
Ти от кои си?
Не зная. - Как се казваш, друже?
И това не зная. - А какво знаеш?
Да говоря английски.
Гледай само каква дълбока рана.
Изглежда почти обгорена.
Може малко да щипе.
Градът миньорски ли е?
Да... Или поне беше такъв.
Хората продължиха напред. Вече търсят злато.
Опитай се да не мърдаш.
Ето така...
Тази рана не е огнестрелна.
Откъде се сдоби с нея? - Не знам.
Не мога да ти опростя греховете, ако не си ги спомняш, нали така?
Понякога добрите хора вършат злини, а лошите - добрини.
Дали ще отидеш в рая или ада не зависи от Бог, а от теб самия.
Само трябва да си спомниш какво си сторил. Натисни тук.
Точно така.
Готов си. - Благодаря ви.
Не е зле за свещеник от малко градче.
Глупавото хлапе на Долархайд.
Какви ги вършиш? Вътре е пълно с хора.
Никого няма. Всичко е наред. - Не, не е. Ще си платят.
Какво каза? - Няма нужда да плащате.
Влизай вътре! - Млъкни!
Искам да си довършиш изречението. "Достатъчно зле е..." Кое?
Благодарен ли си за нашия бизнес?
Ако не беше нашият добитък, в този град нямаше да има нито пари,
нито месо на трапезите ви! И барът ти щеше да е празен!
Знаеш, че уважавам баща ти, Пърси. - Как иначе?
Обаче мен караш да платя.
Ела насам да се разберем.
Хайде, ела.
Не искам да си създавам проблеми. Просто се опитвам...
По-добре си вземи очилата, преди някой да ги настъпи.
Добре, синко. Човекът само си пази хляба.
Отче, дадохте ми една идея!
Днес не е неделя, но защо не съберем пари за бедния човечец?
Да видим кой има пари.
Слагай ги в шапката.
Точно така. Сполай ти.
Прощавайте, но трябва да съберем пари за бедняка.
Много щедро от твоя страна.
А ти...
Ще се включиш ли? - Внимавай към кого го насочваш,
може да пострадаш.
Слушай...
Този път ще ти се размине, защото...
Сигурно не знаеш кой съм аз...
Ей, ти...
Последно предупреждение.
Добре ли сте?
Тоя откъде се появи? Откъде?!
Какво става тук, по дяволите?
Беше нещастен случай. Появи се изневиделица.
А този ми се подиграваше. Направи ме на глупак.
Не аз съм виновен, шерифе. - Дявол да го вземе, Пърси.
Този път прекали. Ще те заключа. - Тагърт...
Знаеш, че идеята не е добра. - Боя се, че нямам друг избор, Нат.
Нат... Нат!
Къде тръгна, кучи сине? - Не се тревожи.
Ще разкажа на баща ти за днес.
На това ли му викаш кафе, Майки? - Чуй какво ще ти кажа, Ед.
Следващия път ти ще го правиш. - Хубаво.
По-полека с пиячката, Мърфи. Долархайд не ги обича тези работи.
Долархайд не обичал това, не обичал онова...
Не ми дреме какво не обича могъщият полковник Долархайд!
Все ми е тая колко индианци е сложил на дръвника.
Много ти знае устата, когато шефът не е наоколо.
Не ми пука дали е тук!
Хайде, Долархайд...
Слушайте какво ще ви кажа, момчета.
Парите развалят човека.
Къде се бави дилижансът? - Какъв дилижанс?
Простреля заместник-шериф, Пърси. Федералните ще те отведат в Санта Фе.
Федерални шерифи? Ума ли си загуби, шерифе?
Кълна се, по-добре ме пуснете, преди нещата да загрубеят.
Шерифе, беше злополука. Не съм някой закоравял престъпник.
Кучият му син.
Пиши го на сметката на Пърси.
Струва 50 цента. - Пошегувах се, друже.
Никой ли не ме уважава тук? - Знаеш, че не е вярно.
Искаш да ме напуснеш ли? - Не, това е мечтата ти...
Където си ти, там съм и аз. - Смятах, че мечтата е на двама ни.
Дявол го взел! Чарли, по-мъчна мелодия не можеш ли да свириш?
Да не сме на погребение!
Няма нужда да се доказваш пред мен.
Обичам те. - Не сега.
Уиски.
Заведението черпи за това, което сторихте.
Дошъл съм само за питие.
Познаваме ли се? - Не.
Казвам се Ела.
Откъде ти е тази гривна?
Не знаеш нищо за мен, госпожице.
Нищичко не помниш, нали?
Какво искаш от мен? - И сега търсиш нещо?
Също като мен.
Пожелавам ти успех.
Отдръпни се.
Джейк Лонерган?
Последвай ме до участъка, за да си побъбрим.
Май ме бъркате с някого.
И така да е, искам да дойдеш с нас.
На твое място не бих го направил.
Недей!
Не искам неприятности.
Ставай, слънчице.
Сега вече загази.
Ще гориш на бавен огън. Баща ми ще дойде за мен.
По време на война се учиш как да убиваш човек бавно...
Ще гледам как се мъчиш дълго...
... дълго, дълго време.
За някой хлапак ли ме помисли?
Моля ви... Не аз убих кравите ви.
Повярвайте ми, г-н Долархайд, моля ви!
Работиш за мен от колко? Две седмици?
Сигурно не знаеш с кого се забъркваш, Рой.
Никой не може да ме нарича "полковник".
Повечето умират след това.
Моля ви...
Така че нека си го изясним. Колко взехте с Малкия Майки?
Нищо не съм взимал, кълна се! - Пил си, нали? Надушвам пиячка.
Да... Знам, че не трябва да пием на работа.
Какъв човек трябва да си, че да взривяваш кравите на хора
и после да пробутваш такава некадърна история.
Имаше бяла светлина! Толкова ярка светлина!
Значи е имало някаква светлина, а ти си паднал в реката.
Когато ставаш, най-добрите ми говеда просто ги няма.
Тази вечер не е имало бури. Не е имало мълнии.
Не ме уважаваш, нали, Рой? - Напротив!
Къде е Пърси? - Тагърт го арестува, шефе.
Защо? Какво е направил този път?
Простреля заместник-шериф. - Проклятие.
Какво си въобразява Тагърт?
Дори нямаше да има работа без мен. Сега трябва да ида да му влея разум,
защото ти не можеш да се грижиш за момчето ми.
Благодаря ви...
Всички да се приготвят да тръгваме.
Шефе, трябват ни повече хора. - Защо?
Няма да повярваш. Джейк Лонерган се е завърнал.
Ще те предам на федералния шериф.
Ще ми кажете ли в какво ме обвинявате?
Употреба на оръжие, нападение, безредици, кражба.
Миналия месец обра г-жа Стейдж, заедно с Пат Долан и Бул Макейд.
За всеки удар трябват съучастници, нали?
Това ли е? - Обвинен си и в убийство.
Бивша проститутка, която живее близо до града. Алис Уилс.
Казвате, че съм убил тази жена. - Ти ми кажи.
Прецакан съм.
Арестуван си. - Какво правиш, Тагърт?
Шерифе... Шерифе, това отиде твърде далеч.
Аз само се занасях...
Никого не исках да нараня. - Махай се.
Съжалявам, но нямах друг избор. Не можех да те пусна да избягаш.
Сега вече няма да избягам. - Имам нужда от теб.
Казвай каквото имаш за казване. - Кажи ми откъде идваш.
И аз искам да разбера. - Направих го без да искам.
Приятно пътуване, господа.
Тагърт... Пусни ме.
Шерифе!
Какво търсиш тук?
Прибирай се, време е за лягане. - Моля ви, не си тръгвайте.
Това ми е работата. - Тук не ми харесва.
Баща ти ще се върне за теб, когато може.
Мина една година. - Спокойно, ще дойде.
Гробът на майка ти е тук.
Тя беше неговото момиче.
Тагърт... - Да, виждам ги.
По дяволите. - Всички да излязат.
Върни ми момчето, Тагърт.
Татко?
Знаех, че ще дойдеш за мен, татко. - Млък. С теб ще се разправям после.
Лонерган е, шефе.
Този кучи син ми открадна златото. Искам този мъж.
Трябва да го обсъдиш със съдията в Санта Фе.
В никакво Санта Фе няма да ходя. Предай ми го сега,
или сам ще го взема. - А мен, татко?
Казах ти да мълчиш, момче.
Какво е това, по дяволите?
Какво е пък това чудо...
Връщат се! - Насам, шефе!
Насам!
Не мърдай! Стой там!
Подай ръка! Хайде! - За какво ти е?!
За да се махнем оттук! Хайде, дай си ръката.
Насам! Помогнете ни!
Хайде, ела, синко.
Дай ръка! Хайде, хлапе, дай ръка!
Насам!
Какво е това нещо?
Ставай, шефе. Да се махаме. - Къде е Пърси?
Ставай! - Не мога, татко!
Страхливец! - Тате!
Татко!
Да вървим. Трябва да се махаме!
Каква е тази чудесия? - Защо питаш мен?
Защото ти го свали. С това на ръката ти. Какво е то?
Не знам.
Как така не знаеш?
Какво е това, по дяволите?
Съпругата ми...
Има ли някого вътре? - Не!
Жена ми е вътре! - Не е!
Мъртво ли е?
Това е демон. - Демон?
Доста прилича на такъв, но... - За какви демони говорите?
Библейски демони? - Аз нищо не съм казвал...
А какво говориш тогава? - По-спокойно, Док.
Казваш, че демони са взели жена ми? - Нищо такова не съм казвал.
Взеха толкова хора... - Не съм казал това...
Шефе?
Отиде натам!
Не знам какво беше, но кърви.
Отишло е в същата посока, от която се пръкнаха машините.
Няма да успеем да го проследим в тъмното.
Пригответе конете и провизии. Тръгваме призори.
Ти...
Ти ще дойдеш с нас. Без тяхно оръжие нямаме шанс.
А и си ми длъжник.
Аз мисля другояче.
Какво искаш от мен? Отговаряй!
Казвай, или ще умреш тук. - И моите близки отвлякоха.
Търся ги вече дълго време. Трябва да ми помогнеш да ги открия.
Стой далеч от мен.
Мога да ти помогна!
Движи се на север.
Следите още са пресни.
Проблем ли е да дойда с вас? - Не, госпожо.
Имаме престъпник, куче, защо не и жена?
Ти се върна.
Какво е това?
Трябва да ги върнеш. - Не мога, и да искам.
Тези пари са кървави. - Изработих ги.
С грабежи и убиване. - Тези пари ще ни подсигурят!
Джейк! - Не мърдай оттам!
Брей, брей. Вижте кой се върна.
Нещо не си виждам златото. - Защо първо не открием хората?
После се пробвай да си намериш златото.
И наградата за главата ти не звучи зле.
Или просто ще ти тегля куршума и ще взема онова чудо от ръката ти.
Привет, Док. - Дори не знам защо го правим.
Нали знаеш, че всичките са мъртви? - Не е съвсем сигурно.
Шефът е прав. Ще му се доверя.
Онова нещо ги изяде.
На негово място, щях да започна с жена ти.
Ако по целия път ми ги говориш тези, разговорът бързо ще приключи.
По-добре изпей някоя песен или сготви зрял боб.
Стори нещо полезно.
Искаш ли един приятелски съвет?
Сдобий се с пищов и се научи да го използваш.
Следите се губят.
Не разбирам много от кораби, но този май е обърнат.
На 800 километра оттук няма река за такъв кораб.
Влизаме вътре, да се скрием от дъжда.
Не доближавам тази чудесия. - Твоя воля. Спи си под дъжда.
Имаш ли да казваш нещо?
Може би... Трябваше да повикаме войската.
Няма да го оставя на някакви младоци,
които даже не пикаят без да телеграфират на Вашингтон.
Няма някакви хлапаци да ми нареждат.
Загубих 328 свои на една царевична нива.
Помня онези истории.
Не помня да съм ти ги разказвал.
Слушах ги, когато ги разказваше на Пърси.
Твърдата ти индианска глава трябва да проумее нещо.
Онези истории не бяха предназначени за теб.
Бяха за сина ми.
Махай ми се от очите. Наглеждай конете.
Върши си работата.
Ножът гледаше, нали? Харесва ли ти?
Грижи се за него.
И да не го изгубиш.
Не дърпай толкова силно. Това не е оная ти работа.
Дръж го колкото можеш здраво.
Какви ги върша, по дяволите? Мамка му!
Аз съм виновен, че я взеха. Въобще не трябваше да я водя тук.
Не си виновен. Ще си я върнеш. Само трябва да имаш вяра.
Вяра? Това звучи много добре.
Моите уважения към религията ви, но честно казано, бог не ме харесва.
Нали не очакваш Господ да прави всичко за теб, Док?
Трябва да заслужиш благословията му. После да я разпознаеш
и да я използваш правилно.
Сега се съсредоточи върху мишената.
И стреляй.
Този път беше по-добре. А сега презареди.
От доста време ли стоиш там? - Да.
Трябва ли ти нещо? - Коя е тя?
Единственият човек, който знае кой съм.
И ти знаеш кой си. Само трябва да си спомниш.
Само дето не мога. - Напротив, можеш.
Боли ли?
Нищо ми няма.
Тук е.
Спокойно, Раф. Стой мирен. Какво има, момче?
Ехо?
Остави момчето!
Не!
Момчето... - Добре е.
Всичко е наред.
Спаси хората.
Чуй какво ще ти кажа, синко. Добре знаеш кой си.
Раф...
Ела, момче.
Къде си, момче?
Следите са запазени. Движи се на север. Къде са всички?
Избягаха. Проклети страхливци. - Не откривам кучето.
Или е избягало, или е мъртво. Не го чакай. Да тръгваме.
Няма ли да кажем някоя дума?
Единственият, който знаеше какво да каже, лежи там.
Не стига ли, че го заровихме? - Не, не стига!
Започвай.
Господи...
... ако душата въобще съществува,
този човек носеше добра такава. Закриляй го.
Нека почива в мир, където и да се намира.
Пръст при пръстта. Амин. Как беше? - Хубави думи.
Какво те мъчи?
Тревожа се за дядо.
Когато бях на твоята възраст, заминах за Мексико.
Работех точно до селото на апачите... Хируака.
Баща ми искаше да стана мъж,
затова тръгнах с гарнизона да оправя някоя проститутка.
Боже, колко ме беше страх...
Но като стигнахме в града, беше късно. Бяха го опожарили.
Тогава видяхме един човечец.
Пропълзя от една горяща къща.
Целият беше обгорял.
Знаеше, че ще умре.
Че ще изгори до смърт.
Претърколи се... и ме погледна право в очите.
Каза ми: "Убий ме."
А ти какво направи?
Взех този нож от колана му
и му прерязах гръкляна.
Вземи го.
Бъди мъж.
Не беше ли твърде суров? - Казва истината.
Пипнах го. Следите са близо една до друга.
Движи се бавно към каньона.
Да ви видя ръцете!
Ти също, хубавице.
Това е обир.
Добре сте дошли.
Шефе? Ти ли си, шефе?
Лонерган, какво дириш тук?
Шефе. Кои са другарите ти?
Това новата ти банда ли е?
Не вярвах, че ще те видя отново, Джейк.
Винаги съм харесвал теб повече. - Млък.
Счупи ми зъба, нали, Джейк? - Млъкни да помисля!
Колко хора са останали?
Колкото си бяха. - Тоест са...
Трийсет. - Точно така. Добре.
Това е добре.
Ще ни съпроводиш до лагера.
Време е да изясним нещата.
Отиваме в лагера! - Това ли е всичко?
Чисто злато. Късът изглежда голям.
Колко динамит взехме? - Около 50 пръчки.
Чарли.
Доста се забави. Кой те подреди така?
Той.
Проклет да съм.
Трябва да си голям куражлия да се върнеш сякаш нищо не е било.
Момчета, взимайте пушките. Да потегляме.
Никъде няма да ходят с теб, Джейк.
Подготвяме се за голям удар и ти няма да ни попречиш.
А ти, блуднице? - Не съм блудница.
Ти си проститутката, заради която Джейк ни заряза.
Мери си думите. - Или какво?
Вече аз съм главатарят. Дръжте блудницата на мушка.
Ако мръднеш и сантиметър, ще й пръснат мозъка.
Каза "блудницата".
Ако пак я наречеш така, това ще са последните ти думи.
Не си в позиция да отправяш заплахи. Хънт, вземи пищова му.
Хайде, вземи го!
Съжалявам, Джейк.
Къде ни е златото, Джейк?
Не си спомням.
Но аз си спомням как ни заряза заради една фуста.
Оставил си курвата да вземе цялото злато от последния удар, нали?
Питам те за последно.
Къде е златото, Джейк?
При демоните.
Какво казваш? - Демоните взеха златото ти.
Когато отидеш в пъкъла, кажи им да ти го върнат.
Убийте курвата.
Казах ти да не я наричаш така. Всички да пуснат оръжията!
Казах да ги оставите!
Сега забавно ли ти е? - Знаеш ли... И това му беше малко!
По конете. - Побързайте!
Джейк... Ето ти пищова. Винаги съм харесвал теб повече.
След тях! - По конете!
Тук са! - Хайде!
Хайде!
Спокойно, държа те!
Можеш ли да плуваш?
О, Господи... - Извърни глава.
Добре ли си?
Плувай към брега.
Летяхме. - Май да.
Не искам да го правя отново. - И аз...
Ела... Не ме напускай, Ела.
Не спирай да говориш.
Спомни си, нали?
Кое? - Жената...
Обичаш ли я?
На мен можеш да кажеш. - Не си спомням.
Нищо не помня.
Знам само, че съм й длъжник. Трябва да я открия.
Съжалявам...
Държа те.
Само не губи съзнание.
А ти на мен си длъжница... Затова трябва да се оправиш.
Това... Това те ли са?
Шефе!
Държа я. - Сложи я тук, Нат.
Пийни малко вода. - Не... Дай на нея.
Док?
Как е тя?
Отиде си. - Не...
Не може да е мъртва... Не е мъртва!
Мъртва е, Джейк.
Док! - Оставете го!
Това е Черен нож. Вожд е на племето...
Не обединим ли сили, мъртви сме! - Те са последните от племето апачи.
Ще ни унищожат!
Казва, че белите са донесли това зло на народа му.
Не сме ги довели! Били са тук! Дори не сте ни предупредили за тях!
Довели сме чудовищата. - Моля?
Отвлякоха и нашите хора! Кажи го на жена ми!
Отвлякоха и нея! - Така няма да се разберем!
Съжалявам, не можах да ти го кажа.
Една от тях ли си? - Не.
Аз съм от друго място. Приех тази форма, за да мога да ходя сред вас.
Да ми беше казала. - Не знаех дали ще изцеля тялото,
докато не дойдох в съзнание.
Иска да научи откъде си.
Какво каза тя? - Дошла е от място сред звездите.
Имаше предвид друг свят ли? Какво искаш да ни кажеш?
Какво? - Не бива да говориш.
Как така да мълча? Имам въпроси! - Вие сте гости на вожда.
Не съм му никакъв гост! Мислех си, че съм пленник!
И двамата сте мъже, големи воини. Няма ли да изслушаме защо са тук?
Искат златото ви.
Пълни глупости. И какво ще правят с него? Ще си купят нещо?
Рядко е за тях, колкото и за вас.
А дядо ми? - И жена ми?
А останалите хора? Още ли са живи? - Да, но няма да са за дълго.
Изучават слабостите ви. Това са само разузнавачи.
Оставим ли ги да си тръгнат, ще се върнат с още и всички умират.
Това стана с народа ми. Дойдох да се уверя, че не ще се повтори.
Но трябва да си сътрудничим.
Той каза, че хората му ще й помогнат. - Моля? Какво ще правите? И къде?
Може да ги открием. Той знае къде са.
Не, не зная.
Нищо не си спомням, та дори собственото си име.
Те ще се погрижат да си спомниш.
Занесох златото в къщата си.
Видях я как умря.
Вината не е твоя.
Зная къде се намират.
Пресвета Дево!
Как са построили подобно нещо? - Пристигнали са с него.
Това е космическият им кораб. Останалата му част е под земята.
Търсят злато. - Значи на това място има златна жила.
Могат ли да ни видят оттам? - Не виждат добре на дневна светлина.
Стоят на тъмно под земята в пещерите.
Дори не може да ги приближим. Самолетите им ще ни убият.
Съществува и друг вход. Там, откъдето излязох.
Изкараме ли тези същества от дупката им, ще ги спипаме натясно.
Влез вътре с оръжието си и спаси хората ни.
Имаме предимство, защото ни подценяват.
Вие сте като насекомите за тях. Не ви смятат за заплаха и са уязвими.
Не разполагаме с достатъчно хора. - Връщам се след малко.
Иска да заеме телескопа ти.
Апачите са планински воини.
Според него е по-добре да се бием с тях от високо място.
Тогава е глупак! Няма високо място, докато летят на онези машинарии!
Джейк тръгна.
Свършено е с нас! - Кучи син.
Колко злато ни остана? - Недостатъчно.
Но ще изразходвам своя дял, за да се махна възможно най-далеч.
Ред? - Държа го на мушката, шефе.
Трудно ми бе да ви открия, момчета.
Разходчица ли сте си планирали? - Отиваме възможно най-далеч.
Помните ли Порто Валарта? - Имат големи рибки.
И хубава текила. Идваш ли? - За мен е без значение.
Няма да е достатъчно далеч.
Какви са тези чудеса, Джейк? - Няма значение, ще ни открият.
Ще ни затрият. - Какво искаш да кажеш?
Избирайте. Можете да пиете през последните си часове на плажа,
което не е чак толкова лоша идея, или да ме последвате за последен път.
Трябва да използваме пълноценно ресурсите си.
Нуждаем се от стратегия. Изслушай ме, по дяволите!
Не разбира нито дума. Обясни му.
Не може да изскочим и да замерваме и пускаме стрели по проклетото нещо.
Трябва да ги изкараме оттам на открито място,
където да ги обградим и нападнем. Обясни му!
Няма да позволи да водиш хората му.
Какво му казва?
Иска да отворят сърцата си и да видят, каквото вижда и той.
Родителите му са загинали във войната с Мексико,
когато си го взел под крилото си.
Дал си му цел в живота. Такава, че да се грижи за себе си.
Не търсиш кръвопролития.
Ти също ненавиждаш войните.
А най-големите ти опасения са, че ще има битка.
Ако си толкова велик, защо си само с мъж и момче, които да те следват?
Раф? Раф!
Проклет да съм!
Готов ли си да ти върнем сина?
Кибрит?
Не ме интересува колко искаш да сляза, само не ме карай заради клечка кибрит.
Върви! Побързай!
Размърдайте се!
Май му видяхме сметката.
Идват право към нас!
Вземи го и ни чакай тук. Видиш ли хората ни, сигнализирай ни.
Слушам, сър. - Да тръгваме.
Добра работа.
Вътре има хора, ще ги измъкна. - На добър път!
Да ги хванем!
Ето как извличат златото.
Не умират! - И това ще стане!
Продължавайте! Трябва да измъкнем хората си!
Нат! Док, незабавно ела!
Господи!
Док! - Убихме един.
Да, убихме го.
Винаги съм си мечтал да съм на бойното поле с теб.
Винаги съм мечтал да имам син като теб.
Върви. Спаси Пърси. Бъди отново със сина си.
Не поглеждай към светлината.
Казах ти да не гледаш към светлината. - Съжалявам.
Колко време ще останат така? - При всеки е различно.
Задръж ги. - По-добре побързай.
Идват още от тях!
Тръгвайте!
Всички излязоха. - Добре.
Къде отиваш? Изходът е насам!
Рафи, тръгвай.
Какво правиш? Да се махаме! - Не.
Дойдох да унищожа това чудо. - Как?
Свали си гривната. - Не мога.
Напротив, ти я контролираш. - Как?
По същия начин както го правиш, чрез мисълта си.
Накарай я да спре с мисълта си.
Не се получава.
Свали се.
Занеса ли я до ядрото, ще ги спра.
Да вървим.
Вземи го.
Хвърли ми я!
Сбогом, Джейк. - Какво?
Какво?! Не!
Виждам ги! Измъкнали са се!
Виждаш ли Пърси?
Да, виждам го. - Джейк и Ела?
Не, няма ги сред останалите.
Добре ли си, старче?
Къде е момичето? - Вътре е.
Дядо! Това съм аз!
Емет. - Емет?
Вече си истински мъж!
Пърси.
Не ме ли помниш, момче?
Съжалявам, но не помня много.
Аз съм твоят баща.
Тате?
Помниш ли ме?
Помислих, че са те убили.
Откритата златна жила ще промени всичко.
Съвсем скоро дотук ще стигне железницата.
Ще измести бизнеса с добитък.
Занеси тези книжа до банката вместо мен, става ли?
Предай им, че ще имам нужда от нови чекове.
Дадено.
Искам на новите да пише: "Долархайд и син".
Добре ли ти звучи? - Да.
Да, сър.
Джон. - Удроу.
Градът ни ще стане доста по-голям.
Щеше да тръгнеш без да се сбогуваш?
Преследван съм от закона.
Мога да са закълна, че Джейк Лонерган умря в онези пещери. Нали, шерифе?
И аз така мисля. Повече няма да го издирвам, че да го обеся.
Такъв като теб ще ми е от полза. - Не се и съмнявам.
Джейк...
Сега е на едно по-добро място.
До нови срещи, полковник.
Превод и субтитри: 0ld SCho0l & E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>