Майка ми бе насилена няколко пъти от баща ми.
Чудовище, което се опитваше да управлява света от сенките.
Чудовище, което преследвах през тъмнината и заклах.
Чудовище, което неохотно прокара немъртвото си проклятие на дъщеря си.
Аз съм тази, която върви през световете на хората и вампирите.
В средата на второто ми столетие,
светът позволи на друго чудовище да се издигне на власт.
Мъж, който вървеше между хората,
но чиято душа се промъкваше между демоните.
Изпълнен с отчаяние и гръмките фрази на идеологията,
силата на мъжа се разрасна бързо в стихия,
която не може да бъде овладяна.
Тъмните войски на мъжа бяха пръснати по целия континент,
изнасилвайки, убивайки и колейки милиони хора,
докато злият му мандат протичаше с тревожна прецизност.
Наташа Малте
с Майкъл Паре
Oziris811 ви пожелава приятно гледане.
Без разговори!
Минавайте! Бързо!
Движете се!
Добре, тръгвайте! Движете се!
Движете се!
Хайде! Движете се, хора! Движение!
Движете се!
И нацистката напаст разпростря черни пипала
до всички краища на континента.
Преследваха тези, които я отхвърляха и използваха
расата и религията като повод за убийства.
Дори и тук, на Източния фронт,
на ръба на апокалипсиса, немската армия действаше безнаказано,
с увереността, че действията им няма да имат последствия,
и покварата им ще остане ненаказана.
Дори тук те вярваха,
че са в безопасност да изпълняват плановете си.
Нямаше как да сгрешат повече. Шибани нацисти.
Какво става тук? Защо този влак не тръгва?
Къде ти е помощника?
Спрете!
По дяволите.
И на кого дължа честта да ме победи днес?
Чест? Изобщо не става въпрос за чест.
Моите извинения, но местните се оправят там, отвън,
затова нека го направим кратко и кърваво.
КЪРВАВАТА РЕЙН Третият райх
Мечове. - Не е подходящо.
Не причинявай неприятности. - Васил!
Със сигурност ще те запомня от срещите. Натаниел.
Вече си срещала партньорите ми Васил и Магда.
Преди не съм виждал някой да действа като теб.
Обзалагам се, че го казваш на всички момичета.
Интересното е, че не съм сигурен, че си просто жена.
Само по-добрата половина. - Ти си тя, нали?
Ти си дампир.
Командирът им?
Набоден е на шиш.
Добра работа свършихте тук.
Не е първият ни влак.
Да действаме!
Имаме да разтоварваме вагон пълен с оръжия.
Къде са оръжията?
Има много концентрационни лагери.
Ако тези хора са тук, когато дойдат следващите войски, те са мъртви.
Тогава ще ги вземем с нас. - Да тръгваме.
Това ще отнеме часове. - Към горите.
После минаваме прохода преди сутринта.
Родена в насилие,
никога не съм познала свободата от мрака, който поразява слабите.
Половин човек, половин вампир, аз съм дампир.
Естествените ми и магически способности
ми позволяват да издържам на елементите,
които премахват вампирския вид.
Вървях из сенките на нашия свят,
безмилостно унищожавайки разрушителите,
каквото бе призванието ми и каквато беше съдбата ми.
Ще бъда ли някога свободна?
Аз никога... Аз никога...
Кой още беше в този влак? - Няма други.
Искам да се съсредоточите сега. Можете ли да го направите, войнико?
Да разчитам ли, че ще направите това, което казвам и ще е точно?
Исках да кажа, че той седеше тук и по всички правила
трябваше да е мъртъв... Сър? - Фокусирайте се.
Слушам. - Мога ли да разчитам на вас?
Трябват ми още двама, които си затварят устите.
Имате 5 минути и предлагам да ги използвате пълноценно.
Слушам.
Ще се храним ли? Тази вечер? - Огънят е точен.
Не може да се насилват нещата и не желая да прегоря вечерята ти.
Дори когато е свинска кръв?
Искам да кажа, ти ми достави кръв, не искам да звуча неблагодарно.
Е, това със сигурност ти коства доста усилия.
А! Пукнатина в бронята.
И ето ни тук, Васил, притеснени от нашия дампир.
Без чувство за хумор, просто машина за убиване.
Колко влака смятате да оправите?
Колкото те сметнат, че е необходимо да напълнят.
Чух, че напълно са изпразнили някой гета.
Знаеш ли, че шансовете са против нас, Натаниел,
че германците стават по-силни, докато ние се смаляваме?
Ние губим.
Докато сме тук, ще ни изловят като плъхове в клетка.
Е, това определено е забавна мисъл.
Продължавам да мисля за хората от влака, които спасихме.
Какво ще стане със следващия, с този след него?
Това никога няма да свърши.
Правим каквото можем и както можем. Трябва да оставиш останалото.
Аз никога не "оставям" така нещата. - Не, определено не го правиш.
Сосът ми завира.
Нашият дампир няма ли да остане? - Загубих си апетита.
Ясно.
Вероятно съм загорил кръвта.
Проклятие.
Махай се!
Това е чест. - Лагерът е доста тъмен.
Словашки генератори или някаква подобна глупост.
Надявам се, че сте получили комюникето ми.
Разбира се, глупчо. Един момент.
Докторът е в лабораторията.
Докторе?
О, боже! - Определено се надявам, че не.
Има изобилие от безполезни същества,
които да бъдат управлявани, лейтенант, ако сте склонен.
Този определено не е един от тях.
Това вампир ли е? - Именно.
Нощният патрул го е хванал да се промъква
близо до западната ограда, преди няколко нощи.
Безпрецедентен късмет.
Предполагам, че някога е бил циганин, но кой съм аз, че да кажа?
Никога не съм виждал вампир. - Затова сте останал жив.
Тези същества вече не почитат моралните човешки закони,
затова никога не трябва да се вярва на вампир.
Трябва ли да го мъчите в мое присъствие?
"То", лейтенант, "то".
Просто тествам неговата издръжливост. Нека ви кажа нещо.
Убеден съм, че това създание, е доста издръжлив образец.
Навън! Веднага!
Ще се върна.
Нямам правомощия в тази област,
но няма да стоя безучастно, докато убивате това създание,
като част от налудничавите ви експерименти, докторе!
Очарованието е в това, лейтенант, че е много трудно да бъдат убити.
Само с дървен кол, огън, слънчева светлина, сребро, светена вода.
Вампирите винаги ще живеят. Това е чудо в науката.
Аз съм на път да направя велико откритие
за извора на дълголетието. Откритие, чието приложение
ще бъде от голяма полза за третия райх, за неговите лидери.
Аз вярвам, че мога да направя Хитлер безсмъртен.
Имаше инцидент.
Опаковайте си нещата. Заминаваме след 20 минути.
Съжалявам, работата ми тук изисква постоянство.
Аз ще...
Скъпо момче!
Какво сте намерили?
20 минути.
Готово. Сега ще чакаме. - "Ще чакаме?"
Трябват ми резултати, докторе! - Какво мога да кажа?
Това е наука, не разбирам... Какво мога да кажа!
Искам да знам, как този човек, човек, с когото работя три години и повече.
Как може да е пронизан целия и още да е жив!
Сега той е вампир! - Знам, че е вампир!
Тогава разбирате, че въпреки тежката рана,
вероятно ще се оправи, защото е изваден колът.
Бих предложил, преди да стане късно, да го оковете,
или да му отрежете главата. Или и двете.
Не разбирам. - Той е вампир, лейтенант. Носферату.
Шокиран съм, че лейтенант от армията на Хитлер,
трудно схваща някой основни неща.
Той е бил заразен и колкото по-скоро се сбогувате с приятеля си
и се отървете от него, толкова ще е по-безопасно за вас.
Рано или късно, той ще се изправи.
Дойдох тук, само защото казахте, че сте намерил нещо необикновено.
Необикновено, лейтенант!
Който и да е бил този в предишния си живот, сега е вампир.
Това само по себе си не е необикновено.
Не е нужно да казвам, че очаквам колата си веднага!
Докторе!
Нападението над влака е станало през деня.
Нека ви попитам, лейтенант.
Съществото, което е унищожило хората ви във влака,
действало ли е като вампир?
Е, аз не съм я видял. Не бях там,
но да, по всичко личи. Оставили са двама живи,
които са достатъчно, за да получим информацията, която имаме.
Това същество ме обърква.
Предлагам да се фокусираме на по-надеждна материя.
Не виждате ли, има връзка.
Ако този дневен вампир, е поразил нашия комендант,
има голяма вероятност той да усвои някой от способностите му.
Това ще даде тласък на изследванията ми.
Не ме интересуват изследванията ви, докторе.
Аз влизам. - Предпазливост преди всичко.
Съществото е имало достатъчно време да възстанови силата си.
От опитите си знам, че стават доста агресивни.
Очаквате това да помогне? - Идея нямам какво ще помогне.
Да действаме.
Нямам никаква идея.
Командире?
Мога да помогна при трансформацията ви!
Ръцете ти са вълшебни, Нинослава.
Помощ!
Веднага се връщам.
Стойте тук.
Аз си почивах! - Махай се!
Наслаждавах се на масажа.
Казах да отиваш по дяволите! Махай се от стаята!
Искаш да кажеш нейната стая? - Скапани мръсници, никога не слушате!
Не мога да те накажа за хилядите жени, които са насилвани от мъжете,
но ще дам най-доброто от себе си.
Да тръгваме.
Заключете тази врата.
Иди и затвори вратата. Затваряме за днес.
Но германците ще разберат, че е станало нещо.
Ще ме слушаш, когато кажа да правиш нещо!
Твоето агресивно поведение, ще е добре, ако не ми създава проблеми
С удоволствие.
Шахмат.
Достатъчно.
Каза ми, увери ме,
че ще помогнеш да се излекувам.
Даде гаранции!
Това е непредсказуемо! Знам само това, което съм научил.
Погледни ме. Погледни ме!
Трябва да решим.
Ние ще предприемем нещо, ако и когато аз разреша.
Когато аз разреша!
Да, сър.
Не, не, не, имам подарък за теб.
Вече си получих масажа.
Това е благодарност за това, което направи на германеца.
Безплатно е. - Благодаря.
Забавлявайте се.
Стойте. - Имам информация за коменданта.
Така ли?
Добре, последвайте ме и дръжте ръцете така, че да ги виждам.
Е, какво има? - Проститутката от бордея, сър.
Говори, момиче. - Информацията е само за коменданта.
Аз решавам коя информация достига до него и коя не.
Извинявам се за безпокойството.
Ако не искаш да бъдеш застреляна в главата отзад, спри!
Добре. Може да съм подценил нещата.
Сигурен съм, че комендантът ще е жаден да разбере какво имаш да кажеш.
И какво ще поискаш за тази, без съмнение строго секретна информация?
В дома има една жена, за която работя. Мразя я.
Искам да движа бизнеса. Искам тя да се махне.
А, дребни работни недоразумения.
Имаш само един опит в тоя живот.
О да, точно там. Да, точно там, да.
Комендантът не е ли добре? - Повече от добре съм.
Очевидно вашият комендант преминава през метаморфозите на смъртта
и фазите на превръщането.
Нa какво дължа удоволствието от тази визита, скъпо момиче?
Хер комендант, имам новини за жената, която търсите.
Аз търся много жени, дете.
Говореше се за атака на гарата вчера, а сега и войникът...
Знам, че е замесена. - Войникът?
В дома, където работя. - Разбирам.
Той почти уби масажистката и тази жена го нарани.
Така ли? - Да.
Много лошо. Страшно лошо всъщност.
Разбирам.
А ти знаеш къде мога да намеря тази жена сега, така ли?
Тя е още в дома, коменданте.
Това е добра новина.
Изглеждаш толкова млада
и ухаеш добре.
Мога да усетя как кръвта тече по вените ти.
По-бързо и по-бързо.
Моля.
Дете, има още едно нещо, което можеш да направиш за мен.
Трябва да ми помогнеш да се излекувам.
Да.
Е, пак се срещаме, скъпо момиче. Или е по-правилно да кажа
скъпа майко.
Спрете!
Спрете! Тя не трябва да умре! Трябва ни жива!
Мисля, че я хванахме.
Вътре!
Взех я.
Добре.
Какво е това?
Комендантът изсмука кръвта ти преди час.
Час, циганко.
Да, забележително възстановяване.
Чувствам се различно, по-силна...
Представи си колко по-силна ще бъдеш, ако устоиш на това.
Прост тест.
Наследила си неговия имунитет. Ако беше обикновен вампир,
светената вода щеше да откъсне ръката ти като клечка.
Представи си, ако светената вода не ти действа,
или огъня, или дървен кол.
Представи си възможностите. Кръвта ти подхранва коменданта,
помага му да се излекува. Необходима замяна.
Всички трябва да правим жертви за Хитлер.
Времената се променят, циганко.
До вчера мислих, че дневните вампири са мит,
плод на научни предположения.
Но днес светът, както казват, светът е в наши ръце.
Промяната е неизбежна.
Еволюцията е неизбежна.
Отечеството е неизбежно.
Топът взима офицера.
Какво си намислил, докторе?
Докторе?
Не мога сама да си помогна, докторе.
В мен има дявол. - Любопитна ми е промяната в теб.
Изучавал съм я, но не разбирам напълно науката.
Ами, ако това не е наука? Ако е нещо повече от наука?
Науката е всичко!
Още ли съм любимият ви обект?
Определено си най-приказливия. Разделяш човешките слабости,
смъртните намотки, както ги нарича Шекспир.
Звучите като умен човек.
По някакъв начин едновременно се развиваш и регресираш.
Обърквате ме докторе. Това ми харесва.
От друга страна, започваш да слугуваш на придобитите си инстинкти.
Какви са те?
Глад, жажда, кръвожадност, сексуално желание.
В новия ми живот сте наблюдавали три, от четирите.
Хазартен тип ли сте докторе? - Очевидно съм.
Отключете.
Знам, че умирате да разберете
на какво съм способна, докторе.
Не бъди глупава.
Ситуацията стана неуправляема. - Да, така изглежда.
Оправете се и елате горе.
Това са глупости. - Трябват ми гранати.
Бях сигурна, че имате гранати.
Това са глупости и само се подлагаш на риск да те убият.
Забрави за гранатите, Мога да използвам динамит.
Къде е динамитът? Къде е динамитът?
Рейн, престани!
Няма да вземеш динамит. - Отивам да си наточа ножовете!
Не може просто да се втурнеш в гнездо със стършели,
само с план да режеш глави. - Аз го създадох, Натаниъл!
Повярвай ми, никога не съм създавала и няма да започна с нацисти!
Дори не знаеш дали си го направила.
Когато го оставих, беше набучен като шиш кебап.
Тази сутрин дойде в дома, за да ме търси!
Аз го изсмуках. Вероятно кръвта ми се е смесила с неговата.
Няма никакво съмнение, че вината е моя и сега трябва да тръгна и да направя
каквото е необходимо. Тази нощ той си заминава!
Виж, аз пръв се втурвам в битките, но това е различно.
Той не е просто вампир, Рейн, сега е вампир
с цялата немска армия зад гърба си.
Сега, въпреки нещата, които си правила в миналото,
трябва да работим заедно.
Работа в екип обикновено означава, че екипът загива.
Ние трябва да вземем решение тогава. - Нацистки кучета!
Докато говорим, наши хора наблюдават техните движения.
Скоро ще научим нещо. Ще се оправим с това.
Натаниел, искам да разбереш нещо искам и хората ти да го разберат.
Прекарала съм целия си живот в унищожаване на немъртвите
и ти обещавам, че това е на път да се обърка много.
Добре.
Писнало ми да убивам само нацисти. Немъртвите подпалват нещата наоколо.
Внимавай какво си пожелаваш. - Магда скоро ще е на позиции.
Какво сте замислили? - Засилваме нещата за по-добро.
Коя е Магда?
Знам, че ви липсвах. - Отдавна ли ме чакате?
Страх ви е да не съм откраднала няколко салфетки?
Ела, ела, бъди добро момиче.
Наистина ли трябва да ме претърсва всеки път на връщане от тоалетната?
Те се опитват от месеци, скъпа.
Съдружникът ми иска да се насладя на вечерта си с теб, както и правя,
но наоколо дебнат вражески елементи.
Такива, които могат да скрият оръжие в тоалетната.
Елементи, които биха убили и двама ни, заради дрехите ни, или кожите ни.
А дрехите рядко правят човек.
Прав ли съм?
Барман! Още питиета. Ще празнуваме.
От заведението.
Хвърли го! Веднага!
Предполагам, че две мисли ти се въртят в главата
и са приковали вниманието ти.
Едната, "Как ще свърши тази нощ?"
И втората, "откъде тя има това оръжие?"
Лахайм.
През деня имаме да свършим работа. Разбираш ли?
Сега, бихме искали да си поговорим
за кодовете.
Значи е дешифровчик?
Най-добрата от всички, които съм виждал.
Чувала ли си за немската машина енигма?
Трябва ли да съм чувала? - Не, след като не си в този бизнес.
Тя разби кодът на енигма, което само по себе си не е нищо,
но всяка една минута, Магда знаеше къде, кога и как.
Изглежда се оправяте с нещата.
Трябва да тръгвам. - Изглежда, че и двамата имаме работа.
До скоро, Рейн.
Да.
Натаниел!
Помогни ми да променя света.
Не трябва ли аз да ви поканя вътре?
Мисля, че това не става така, лейтенант.
Питие?
Вече нямам предишното желание за това, лейтенант.
Е, какво мога да направя за вас, коменданте?
Както знаете, скорошните събития, промениха позициите ми във войната.
Каквото беше преди, вече не е.
Сега сме способни да развием нов арсенал от умения за нашите стратегии.
Стратегии, които трябва да мобилизираме за трудния път напред.
И аз как мога да помогна в случая?
Вашите проследяващи умения, лейтенант, са ненадминати.
Бил съм свидетел на невероятните резултати,
които сте постигали в годините. - Не искам да съм груб, господине,
но какво ще стане, ако способностите ми, или по друг начин казано,
ако доведат до среднощна визита?
Лейтенант,
можете да станете много повече.
Никога!
Боже!
Не знаеш ли, че не трябва да се промъкваш в дампирско убежище?
Добре.
От къде знаеше, че съм тук?
Не трябва да си хрътка, за да разбереш.
Не мога да се стопля.
Това ще мине.
Готово ли е?
След няколко минути ще бъде като мен, ще сме еднакви лейтенантът и аз
Можем ли да му вярваме?
Повече от всякога.
Това е аромат на дампира, лейтенант. Намерете я тази нощ.
Жива.
Невероятна трансформация.
Хайл Хитлер.
Доста хладнокръвно се справихте там. Не знаех, че си способен на това.
Да. - Поставя се в ситуация,
веднага след като надене ботушите и попадне в редиците на войниците.
"Надене"? - Да, надене.
Аз съм значително по-стара от теб, Натаниел.
Да, но "надене".
Какво правиш?
Кой е този? - Васил. Един от хората ми.
Поканил си Васил в скривалището ми?
Ти му липсваше.
Изненадвам се, че видът ви е оцелял толкова дълго време.
След като си тук, мисля, че имаме по-голям проблем.
Стой тук.
Мисля, че комендантът ще премести шоуто си в Берлин.
Ще създаде армия.
Армия от немъртви, която да предвожда.
Ще са късметлии, ако стигнат до Берлин.
Не може да разчитаме на късмет. - Какъв ти е плана?
Имаме компания.
Дампир!
Какво стори с нас? С мен?
Какво направи?
Какви съм аз?
Натаниел, изчезвай оттук!
Васил!
Престани!
Трябва ни цял.
Говори, ако можеш.
Искаха да те намеря, да намеря всички ви.
Той се нахрани с мен. - Комендантът?
Беше ми приятел...
Защо е пил от кръвта ти, след като има ешелони с жертви,
ако е бил гладен?
Аз съм следотърсач. - Колко е превърнал?
Последвах го... - Колко?
Откъде хвана следата?
От кучката.
Миризмата му беше по дрехите на кучката.
И на дешифровчика, сега и ти, дампир.
Магда! Магда!
Шибани убийци!
Задръж! Няма да научим друго,
ако умре! - "Ако" умре?
Ако са хванали Магда, знаят всичко, Рейн!
Позициите на войските на съюзниците.
Всеки адрес на тайна квартира, всяко име на агентите ни!
Нека те питам нещо.
Как мислите да стигнете в Берлин, ако ти отсека главата?
Къде я заведоха? - Още никъде,
но ще я изпратят, където ще товарят останалите.
Върви в кръчмата и вдигни тревога!
Това ли е всичко?
Да.
Така става, когато не ти върви.
Спрете!
Магда!
Назад! - Назад!
Кой е там? Да приключим с нацистката мръсотия!
Напоследък предпочитам философията.
Мислих си за великите таланти като Вагнер, Бах,
или може би този, който е проектирал църквата в този град.
Тези велики хора, да измамили боговете да им гарантират безсмъртие.
Измамили са боговете.
Безсмъртието е нещо, което може всички да заблуди.
Но след двеста години,
мога да се върна в този град и да хвърля поглед на тази църква,
защото сега аз съм безсмъртния разбивач на кодове.
Ще съм олицетворение на измамата, с която са изигравали боговете.
Това трябва ли да ме плаши?
Това не трябваше да става! Свалихме гарда си!
Трябваше да я спасим! - Изпуснахме я, Натаниел!
Случва се по време на война! Хората умират!
Не ми изнасяй лекции за цената, която се плаща в тази война
и за човешкия живот, вампирке!
А ти не ме учи за немъртвите, които преследвам цял живот!
Става емоционално и така трябва да е.
Но лейтенантът не се преструваше, затова предлагам да отидем на гарата,
преди влакът да тръгне без Магда и
скапаните нацисти да завземат повече позиции.
Ние тримата и шест мъже?
Знаеш, че ще имаме само една възможност.
Тогава да я направим така, че да се запомни.
Колко съм убила?
Колко от нечестивите съм заклала?
Вековете носят следите на тяхната кръв.
Сега съществата на мрака се появяват от сенките,
Сега са сред нас, и взимат жертвите си с тях... Магда.
Невинните са хвърляни в тъмните бездни, пълни с нещастия
и кръговратът на кръвопролитията продължава през вековете.
Кога най-после ще разберем нашата безчовечност,
плъзгайки поглед през бойните полета,
осеяни с трупове и тежките последствия от войната.
Ще осъзнаем ли някога какво сме загубили?
Нечестивите дебнат в провинцията, търсейки плячката си.
Може би нашето спасение, мирът, почива на кръвопролитието.
Защото това е всичко, което знаят. Това е всичко, което аз знам.
Аз съм ловецът.
Стемпър?
Няма влак.
Сигурно вътре става нещо.
Магда! Слава Богу!
Спри!
Ела с мен. Сега съм много по-силна.
Не е човек. - Ела с мен. Това съм аз, Магда.
Убий я.
Убий я!
Няма други.
Има ли нещо там? - От край до край е празно.
В това няма смисъл.
Защо ще охраняват празна фабрика?
Освен, ако Магда не е единствената, която са създали!
Натаниел!
Стреляй в прозореца! Стреляй в прозореца!
Каква награда. - Завържете я!
Закарайте я в лабораторията ми.
А с теб, момчето ми, какво да правя?
Хайде, бързо. Занесете нещата.
Бързо, бързо!
Уверете се, че следвате пътя. - Добре, добре.
Елате, бързо. Ей, по-внимателно.
Добре.
Реших да те взема с мен в Берлин.
Може би ще те снимат по вестниците.
"Обесен лидерът на съпротивата".
Не се тревожи, имаме предостатъчно информация
къде се събират силите ви. Ще пътуваме безопасно.
Даже можем да извадим късмет и фюрерът да види обесването ти.
Ти си невероятно същество. Истинско откритие.
Почти час източвам кръвта ти.
Ти произвеждаш почти толкова бързо, колкото източвам.
Александър Флеминг откри пеницилина, а аз имам това.
Скоро ще заредя нашия фюрер с кръвта ти.
Тогава ще видим какво ще се получи.
Съмнявам се, че комплексът за дребната му мъжественост ще изчезне.
Няма да позволя да се присмиваш на усилията ми!
Имам всичко от теб, което ми е нужно.
Дори дампир не може да оцелее без глава.
Не, не, не.
Ще те запазя, за да те показвам.
Развържи ме, ако искаш да танцуваме.
Някой друг път, дампир.
За сега съм загрижен за вечерята си.
Боже мой.
Каква сила...
Каква мощ...
Неимоверно ще се забавлявам, когато те убивам.
Докторе!
Пригответе я за път.
Време е да се срещнеш с Хитлер, дампир.
Сега сме само 10. - За нещастие имаме само една от тези.
Ако се доберат до прохода, ще се доберат до Берлин.
Това би означавало още нацисти и самият Хитлер.
Отвъд хребета при втория връх.
Ще им отрежем пътя, преди да минат прохода.
Динамитът сложен ли е?
Къде ще е най-добрата позиция, Наталия?
Ще бъда там. Има височина и е скрито,
а и гледката е перфектна. Ще бъде чудесен изстрел.
След това взривяваме оттам. Да вървим. Успех.
Бързо, бързо!
Добре ли си? - Да.
Чакай! Какво става?
Не! Не, не, не, не, това е за фюрера!
Хайл Хитлер. - О, не!
Ще се видим в Берлин.
Болшевишка свиня.
Аз съм блудния син на третия райх!
Аз съм олицетворение на силата!
Шибаняк!
Всичко ще е наред. Аз съм добре.
Да го вкараме в камиона!
Свърши се.
Имаме още работа за вършене.
Какво има? - Това е камион.
И сам мога да видя. Хайде, отвори го!
Добър вечер, шибаняци!
Превод: mia_one