Вселената.
Обширно пространство от космос и материя.
Тя включва всичко, което виждаме и което знаем.
От началото на времето се чудим, как е създадена?
С добре координиран план?
От серия случайни събития?
Или нещо много, много по-тъпо.
ЛЕДЕНА ЕПОХА: ГОЛЕМИЯ СБЛЪСЪК
Днес е един прекрасен ден, тук, на леда.
Баща и дъщеря ни показват красотата на хокея.
Прасковка срещу Мани! - Мамут срещу мамут.
Вие двамата, не може ли по-тихо? - Добре де. Злобар.
Мамутът напада с унищожителна сила.
Той е играч толкова уверен, така грациозен...
И отчаяно иска да вкара.
Следва финт надясно, финт наляво.
Пързаля се, без никакъв план.
Какво стана? - Загуби ли нещо?
От къде се носи тази смрад? От Мани.
От Мани! Миризливец!
Добре, топко космата. Да видим, какво можеш.
Сам си го изпроси.
Да! И тя побеждава...отново.
О, моля те, аз бях лесен противник. Нарича се добър родител.
Да, бе, иска ти се. Сега аз съм кралицата на леда.
Голяма уста имаш. Какво ще кажеш за две от три?
Да! Тъчдаун! Чакайте, май не е.
Какво е това? Право във вратата!
Джулиан! - Извинявай.
Отбелязах гол. Видя ли ме? - Да! Беше невероятна.
Внимавай! - Този лед е много хлъзгав.
Мега хипер супер леден лед.
Но аз се справям все по-добре, нали?
Добре. Ще играем...по-късно.
Тя отново те забърса, нали?
И с дупе в такъв размер, са отишли цяла камара кърпички.
Никой не ме е бърсал. Нямаше бърсане.
Просто един любящ баща споделя своите умения с дъщеря си.
Не знаех, че тази простотия е стратегия.
Нека им покажем как се прави.
Губиш, приятел.
За теб, моята бъдеща свекърва. Цветя!
Свежи, с цвета на слънчевата светлина.
Това ли е цвета на слънчева светлина?
Благодаря ти, Джулиан. Отдавна никой не ми поднасял цветя,
но ти ще се ожениш за дъщеря ни,
така че, не е нужно да правиш подаръци.
Но това ме прави щастлив! А на теб, моя гуру, канара моя,
моят любим мамут, ще дам моят най-голям дар.
Момент... Какво правиш?
Хайде, тате, приеми го.
Мога да чуя, как бие сърцето ти.
Добре, достатъчно!
По-добре свиквай с него. Ще живеят точно до нас.
Хайде, Джулиан. Искаш ли да вървим?
Всъщност, дали не може да ми помогнете с Нещото?
О, вярно! Нещото! Трябва да свършим Нещото.
Мога и аз да помогна. - Не.
Това са момичешки работи.
Защо не отидеш да си вършиш момчешките работи?
Не прекарваш достатъчно време с приятелите си.
Така ли? - До после.
На този специален ден... - Добре де.
Все още не си им казала, за решението ни?
Не, чакам подходящ момент.
Хайде, Ромео. Да се поразходим.
Ще гледаме как пеперудите, излизат от пашкулите.
Наистина ли? - Не.
Довиждане, скъпи.
Спомням си, когато Мани и аз бяхме така.
А аз не. Обичаш ги, напускаш ги и вземаш половината от всичко.
Това е моето мото.
Моята любов... Много дами опитаха и не успяха.
Опитаха да измамят Сид жребеца.
Но аз искам да споделя всичко с теб.
Ти си вятъра под моите бълхи.
Сълзите в моите очи.
Ще бъдеш ли мой партньор завинаги?
Сид? Сидни, къде си?
Франсин.
Трябва да те попитам...
Трябва да те питам нещо.
Ще се омъжиш ли... - Спри веднага!
Скъсвам с теб. - Какво?
Но аз планирах съвместното ни бъдеще! Нашият брак...
Нашите деца... - "Мамо!"
Дори нашите гробове. - Как си?
Наех и оркестър! Не, не! Още не.
Ти луд ли си? Познаваме се само от един ден.
И то само от 14 минути. - Да, но ги чувствам като 20.
Не мога... пръстен? Искам да кажа, аз харесвам пръстени, но не мога.
Не! Такава си лепка! - Как така съм лепка.
И между другото, не изглеждаш като на снимката от профила си.
Господинчо, трябва да се срещаш с дами само от твоя вид.
Можем да решим този проблем! Заради бикините ли е?
Не знаех, че е отровната Айви.
Франи, помогни ми! Някой да ми помогне!
Нечии очи ли нараниха така душата ми?
Заради очи е, определено.
Жени! - Да, жени!
Какво за тях? - Ами, не ги разбирам.
Ели, например...
Животът е чудесен с нея. Няма изненади, нищо не се променя.
Но днес, тя се изкикоти.
Шира някога кикотила ли се е?
Не ме яж, моля те!
Шира не обича такива работи.
Но Ели го направи и след това ме бутна.
Не го прави отново.
Нямам представа защо е толкова странна.
Жени! - Жени!
Жени.
Ехо? - Като стана дума за странно...
Има ли някой там?
Марко? Поло?
Здравей, Мани.
Дъхът ти е ужасен. - Какво е станало с теб?
Не, всичко е страхотно, върховно.
Нека позная... Скъсала е с теб.
Какво не ми е наред?
Всеки си има някой.
А всичко, което аз имам, е красиво лице и този мариачи оркестър.
Ама как сърби.
Хайде, нека да те почистя.
Гравитация: 0
Гравитация: 57.29
Просто исках истинска любов!
Толкова много ли искам?
Защо е толкова тихо?
Защото светът е в траур, за загубата ми!
Ели? Прасковке?
Къде са всички? - Изненада.
Честита ни годишнина, скъпи!
Годишнина ли? О, не! Това е било нещото.
Добре, сега е твой ред. - Искаме да видим подаръка ти.
Мани! Мани! Мани!
Мани! Мани!
Разбира се, разбира се.
Какво ще кажете, за нова прическа за Ели?
Забравил е.
Чувствам се толкова зле заради Ели.
Ели, аз...
Той не е забравил. Любовта на Мани е толкова голяма.
Спасително светлинно шоу. - Спасително светлинно шоу.
Чакай, не си го направил ти? - Чакай, не си го направил ти.
Тогава, кой го направи? - Тогава, кой е направи?
Мани, скъпи. Толкова се страхувах, че си забравил.
Ти запали небето за мен.
Как го направи? - Ами...
Един магьосник никога не разкрива тайните си.
Благодаря ти.
Представям си и нашето дете там.
То ще бъде най-доброто.
Искаш да кажеш "тя". - "Той".
Нали говорихме за това. Децата се страхуват от нас.
Да, но защо?
Дали няма да ни изядат?! - Здравейте, деца.
Помощ!
Този път дори се усмихнах.
Най-добрия подарък, от най-добрия баща.
Ти, господине, явно си доста запознат с тайните на брака.
Наистина ще ми липсвате, когато ви напуснем.
Всъщност, не съм им казала още.
Изненада... - Напускате ни?
Мислех, че ще живеете с нас, първите няколко години.
Знам, но с Джулиан искаме да отидем в Рим, за известно време.
Рим ли? - Пътуване, проучване, обиколки.
Без план, е най-добрият план. Това е моята философия.
Плодове? - Това не е план,
нито е философия, нито е безопасно.
Татко, ние сме млади.
Ще мислим за безопасност, когато остареем. Като теб и мама.
Мисля, че... - Извинявай!
Това е събрание на семейството. - И аз не съм част от него?
Все още не.
Това прилича ли ти на проблем?
Огнена топка, която идва към нас? Защо да е проблем?
Какво ще стане, ако те ударя по главата и получиш амнезия?
Мани, имаме проблем. - Не сега. И аз имам проблем.
Този е малко по-голям. - Едва ли.
Мани! - Какво?
Мани? - Партито свърши, народе.
Лека нощ, вървете си сега!
Какво говориш? Купонът едва сега започва.
Да, но много ни се спи.
Всеки трябва да се прибере и евентуално да намери укритие.
Какво ти става?
Вижте! Идват още!
Метеоритен дъжд!
Метеорити? - Дъжд?
Любовта на Мани ни убива!
Предполагам, че всичко това е част от магическото шоу за мен.
Абракадабра. - Може ли да отложим за по-късно?
Хайде, трябва да се скрием.
Целия съм огън! - Аз също!
Ние сме огнени, бейби.
Идват. - Ще ги хвана.
Добре ли сте? Колко метеорита видяхте?
Три. - Три ли?
Не три, а дърво.
Всички, скачайте.
Влизайте в пещерата!
Бързо!
Всичко е наред, мила. Татко е...
Звучи, сякаш отминаха.
Да, определено е така.
Освен този.
Може да се наложи, да постоим под земята, за известно време.
Вижте, взех едно яйце.
Колко яйца открадна, малки братко?
Трябва ли да крадем чужди яйца? Защо не станем вегани.
Разбира се. Ще станем.
Сине, понякога се чудя, как издържаш в това семейство.
Фигаро, Фигаро, Фигаро!
Ще дойда след минута! Трябва да се изплакна и съм готов.
Тази невестулка е толкова дразнеща.
Да вървим, деца! - Не се притеснявайте, госпожо.
Ще пипна бандата, откраднала яйцето ви.
Имам план! Изкован под превръзката на окото ми.
Майка плаче, девойка е в беда.
Престъпници са сътворили каша.
Защо ли чувствам липса на уважение, към това, което е ценно и скъпо?
Аз съм безценен защитник, за този изгубен свят.
Но приятелите ми ме наричат Бък.
Добра игра, момчета!
Имам съобщение:
Нека натрапника върне това, което е откраднал.
Върви си, откъдето си дошъл.
Аз съм най-добрият, не ме мразете,
Ти си първичен, но аз съм фантастичен!
Фигаро.
Обичам тази част.
Бягане, катерене, завъртане, усмихване, скачане, плуване, тичане,
хлъзгане, плъзгане, оцеляване, е това, което правя преди обяд.
Смея се на опасността. Виж как летя.
Не мисли, че съм луд. Веднъж се живее!
Не е необходимо да ми благодариш, но щом настояваш, добре.
Не издържам. Кой мирише на риба?
Не го виждам, но...
Клас свободни...
Сте!
Довиждане!
Ето, госпожо.
Върви! Аз ще им отвлека вниманието.
Това беше забавно!
По същото време, на същото място, следващата седмица?
Поздравления, невестулка.
Току-що си подписа смъртната присъда.
Невестулка си върви по пътя.
Какви са тези светлини в небето?
Кой е сложил скала, по средата на джунглата?
Олеле!
Какво е това място?
Ехо?
Здравей, мамут! - Здрасти, Бък!
Здравейте! - Чао, Бък!
Малко помощ?
Право в далака.
Напълно е безполезен, но страшно много боли.
Бък, добре дошъл отново, приятел.
Чакайте. Това ли изби динозаврите?
Експерт - танцьор по салса.
Имам само едно око, но зъбите ми са истински.
Искаш ли да ги преброиш? - Не, благодаря.
А това трябва да е Нюктаринка.
Прасковка. - Семантика, скъпа. За мен е чест!
Готина превръзка на окото. Като гангстер!
Благодаря ти. Харесва ми това дете. - Бък.
Какво правиш тук? - Ами, аз... Какво?
Опитвам се! Но как да кажеш на някого, че е обречен?
Той се препъна.
Не сме обречени. Това беше само метеоритен дъжд.
И той приключи. - Напротив!
Това е само началото! Намерих пророчество.
Имате ли нещо против?
Той винаги разваля забавлението, нали?
Задръстеняк!
Чета тази плоча отпред назад. И историята е много тревожна.
На около всеки 100 хиляди години, става такова космическо събитие.
Преди динозаврите, е имало някакви глупави малки нещица.
После, на върха на тази планина, пада астероид.
Чао-чао! После, динозаври, върха на планината, астероид.
Чао-чао!
И пак бозайници, планински връх, астероид.
Чао-чао.
Какви глупави бозайници. - Това сме ние.
Ето я там!
Майката на всички астероиди идва към!
Дори и под земята, няма да се спасим, този път.
Това го нямаше там. Вижте какво става в небето.
Не се притеснявай! Имам план!
Наистина ли? Да спреш астероид?
Последните два астероида,
паднаха точно на същото място.
И сега ще се случи отново.
Трябва да отидем там и да видим, какво привлича астероида.
След като знаем защо идва,
ще разберем как да го пратим на друго място.
Този план е толкова глупав, че искам да има лице, да го смачкам!
Нека изясним. Вместо да бягаме от смъртоносен астероид,
искаш да тичаме право към него?
Знам, че звучи песимистично, но добрата новина е,
че така или иначе, ще ни убие. - Е, това е успокояващо.
Добре, но дори и да стигнем до мястото на удара,
как ще променим предсказанието, написано на камъка?
Мой цинични приятелю, динозаврите може да са изчезнали,
но някои са оцелели.
Щом те промениха съдбата си и ние можем да променим нашата.
Кой е с мен?
Е, какво мислите?
Честно казано, мисля, че той е прав.
Не! Не слушайте невестулката. Той е луд.
Съжалявам. Обичам да играя адвокат на дявола.
И съм направо страхотен.
Бък ни е спасявал и преди, нали?
Но ако този път не успее? - Не знам в какво да вярвам.
Но се боя, че животът ни ще приключи, преди да започне.
Добре. Предполагам, че участваме.
Краш и Еди саа готови за атака!
Ат...ака.
Отлично! Шегата си я биваше.
Но по-добре да тръгваме, защото времето до сблъсъка,
е 2 дни, 4 часа, 1 минута и 16 секунди.
15 секунди... 14 секунди...
13... - Мисля, че схванахме.
Всички схванаха.
Ама, че сме готини!
Какво е това?
Къде е той? - Когато приключа с тази невестулка,
ще му трябват две превръзки за очите!
Приветствам твоята кръвожадност, Гърти, но сигурно си чул,
че приближава астероид.
Това променя някои неща.
Оле, ще замръзнем тук!
Навсякъде има пухкави студени неща.
Може ли да спреш, да се правиш на папагал?
Добре, че имаш очите на майка си,
инак щеше да си напълно безполезен.
От това заболя.
Какво виждате?
Нищо... И нищо...
Смъртоносен астероид идва към Земята.
Чакайте! Ето го там.
Много лошо. Много е далеч.
Как ще стигнем с летене? Да си вървим вкъщи.
Няма да се връщаме! Преди да дойде тази невестулка,
семейството ни живееше честно, от кражбата на яйца.
"Живях честно" и "кражба".
Малко иронично, не мислиш ли?
Освен това, защо да убиваме невестулката,
ако този астероид ще ни убие всички?
Толкова много думи и нищо смислено.
Ако попречим на невестулката и приятелите му,
да отклонят астероида...
той ще убие невестулката и всеки друг,
докато ние си летим в безопасност, над всичко това.
За нас ще бъде рай!
Не ми изглежда много правдоподобно.
От научна гледна.
Добре. Чудесен план! Изумителен!
Един от най-добрите планове, които някога съм чувал!
Така е по-добре.
Сега нека се уверим, че този астероид ще удари.
Защо не се плашим от апокалипсиса, като нормално семейство?
Какво правиш, Бък? - Старите камъни разказват истории.
Къде сме били... и къде отиваме.
Само че... това е ако.
Джулиан...
Искам да знаеш, че ако не успеем,
ако не се оженим...
ти беше единственият за мен.
Хей, хайде стига... Разбира се, че ще успеем.
И ще се оженим.
Но, изглежда, Вселената ни казва, че няма.
Нима ще позволите на едно малко астероидче, на 500 км оттук,
да попречи на плановете ви?
Как да мислим за бъдещето, щом може да нямаме такова?
Ще спрем това нещо, ще се ожените и бум!
Бум, не забравяй, че казах "бум".
Знам! Мога да планирам сватбата ни.
Така ще мисля за друго, вместо за края на света.
Всъщност, ние не искаме планове.
Сватба без планиране. - Какво?
Прасковке, не може да импровизираш на най-хубавият ден от живота ти.
Без украса, без храна
и разни други хубави неща.
Да започнем с косата ти.
Прическа с кок, традиционна.
Или прическа с плитка на рибя опашка.
Загатваща лек флирт.
Но може да е малко претруфена.
А сега жартиерата.
Ед ще покаже от маргаритки.
А Краш използва елегантен бръшлян, за да подчертае прасеца му.
Трябва ни и график за настаняване!
На единични маси ще са децата,
странните роднини и миризливите...
Виж го. Кой ходи така?
"Вижте ме, аз съм Джулиан."
"Забрави астероида и ме прегърни, брато."
Виж, каква красива птица.
Наистина красива птица. Добри очи, Мани.
Небето буквално пада, а тя мисли да обикаля света
с г-н Шантава походка без планове.
Стига си му търсил кусури. - Хайде, Ели.
Не ми се сърдиш, нали? - Не, не се сърдя.
Но не така искам да прекарам, последните ни дни заедно.
Но ако по някакъв начин оцелеем от този камък убиец,
ще трябва да се промениш. - Ако оцелеем, губим дъщеря ни.
И аз мислех за това.
Ами ако... - Знам!
Да унищожим връзката им, нали? Така тя никога няма да ни напусне.
И тя ще си остане нашето малко момиченце завинаги!
Не, социопат такъв!
Ами, ако можем да ги убедим, да останат близо до нас?
Така е по-добре. Хареса ми. Но как ще стане?
Както винаги постигаме това, което искаме от нея.
Ще я накараме да мисли, че идеята е нейна.
Ти, колко си подла и изобретателна.
Да се надяваме, че няма да загубим връзка.
Намерихме го.
Нова надежда, бозайници.
Малко парче от астероида, който идва насам
Космическа скала. Прясна, направо от космоса.
Мисля, че има желязо, въглерод,
и никел.
Космосът е самотен на вкус. - Виж! Намерих още един.
Аз също.
Явно си привлечен от мен.
Не, ти си привлечен от мен.
Твърде сме привлекателни!
Супер. Има с какво да играем, в последните си часове.
Явно не схващаш, тигре. Това са магнити.
И ако тези камъни са магнити...
като астероида,
това може да означава само едно!
И то е?
Позволи на мен.
Къде сме? - В мозъка ми.
Малко е студено.
Господа, ето какво знаем досега.
Космическите камъни са магнити, като астероида.
Прекрасен астрофизик, Нийл Де Бък Невестулката!
Той познава космоса! - Следователно,
в зоната на удара, има от тези камъни.
Те привличат астероида.
Бък Питагор. Той разбира нещата.
А ако използваме магнитите, за да привлечем астероида,
някъде другаде, далеч от Земята?
Теоретично погледнато, ако изстреляме в космоса достатъчно камъни,
те ще привлекат астероида и разбира се,
това ще спаси света.
Значи, трябва да отидем до мястото на сблъсъка,
и някак си, да изхвърлим камъните в космоса.
Това е лесно, нали? - О, да, звучи фасулско.
Това си е напредък.
Сега знаем какво не можем да направим.
Хайде, бозайници!
Тази следа ще ни отведе право до мястото на сблъсъка.
Добре, деца. Да се позабавляваме.
Хайде, всички. Следвайте следата.
Никога не изпускайте следата.
Добре де, зарежете следата.
В гората. Бързо! - Но ти току-що каза...
Знаеш, че съм луд. Хайде!
Обичам на сянка.
Добре изиграно, невестулке.
Бъдете бдителни, деца! Не могат да се крият вечно.
Бък, някакви идеи, как да пресечем реката?
Да видим дали плочката на мъдростта ще ни покаже.
Нека бозайниците ми преминат!
Нищо няма да стане с това.
Древните са осигурили безопасно преминаване.
Готино.
Въздухът е някак... странен.
Диего.
Какво?
Най-накрая, имаме суперсили.
Дами и господа, навлизаме в електрическа буря.
Предлагам да стоим далеч от дървета.
Разбира се! Няма проблем. Все едно не сме в гората.
Майката природа е в лошо настроение напоследък.
Добре, че всички сме тук, да си помагаме един друг.
Или както винаги казвам: "Стой наблизо, да останеш жив!".
Ето ги, на открито.
Колко глупави може да са? - Хайде, деца. Нападаме!
Гледайте да не се докосвате нищо.
Никакво триене. - Разбрахме!
Красота! - Какво беше за триенето?
Не, не.
Хайде! Да се махаме от тук!
Бързо, бабо! - Не ми викай да бързам!
Удряна съм от мълния по-често от...
Бабо! - Отколкото ти си закусвал.
Прасковке!
Джулиан! Не мърдай!
Имам идея.
Идвам, миличка.
Защо не й помагаш? - Чакай, Мани! Тя...
Какво правите, момчета? - Помагаме ти.
Не изглежда да помагате?
Хей, идиотите!
Мани, готови да бягате.
Хайде!
Всички ли успяха?
Шира, Мани, Краш, Еди, Ели, баба...
По дяволите! Свършиха ми пръстите! - Бък! Къде е Бък?
Имаме си...
Бебе. Там има бебе!
Бък, чакай! Твърде опасно е!
Няма го вече. - Не мога да повярвам.
Не знам как ще продължа без теб, Бък.
Добре, да вървим.
Това е Бък!
Хванах те, няма страшно, хванах те.
Ето те и теб.
Кажи "здрасти" на другите!
Не е ли красива?
Откъде знае, че е "тя"?
Такова хубаво бебе.
Само да уточним, това е тиква, нали?
Това са подробности, но то ще се оправи.
Супер си, да!
Мисля, че ще те кръстя... Бронуин!
Приятел, трябва да спасим света, докато още го има.
Прав си, мамут.
Кой иска да спаси света от астероид?
Добре, бозайници! Да спрем тук за през нощта.
Да спрем ли? Ами края на света, заради астероида?
Астероидът също има почивен ден или както дядо ми веднъж каза:
"Червеното небе през нощта, е наслада за моряците."
Виолетово небе през нощта, някой открадна крема ми за крака".
Дядо беше една шантава и ядосана невестулка.
Толкова си смешен, Джей.
Стига! - Забавен си.
Готин си, братко тигре.
До после, Джей.
Какво беше това? - Какво беше кое?
Готин начин да кажеш чао. Джулиан ме научи.
Радвам се, че апокалипсиса ви сближава.
Той е добро дете. Харесва ми философията му.
Дай му шанс, опитай да се сближите.
Огън, огън!
Целият съм огън!
Сближаване! Добра идея!
Да бе, схванах!
Извикай Джулиан, имам идея за Прасковка.
Малки братко! - Големи братко! Ти чу бръмченето?
Добре, вместо това, една игра преди лягане?
Не мога да повярвам! Искаш да играеш с мен?
Това е чест за хиляди... Не! За милиони.
Каквото и да е резултатът, за мен ще бъде чест.
Това "да" ли е? - Да, това е "да".
Това е голямо "да", с много "а" - та.
Дааааа.
Чудесно! Ще се видим на леда!
Доволен ли си?
Значи мислиш, че си готова да живееш сама?
Няма да съм сама. Имам Джулиан.
Разбира се, но с тези падащи астероиди,
Без дом и никой да ви помага.
Смяташ ли, че си готова за...това?
Аз съм бебе!
Представи си, че сте в гората, в търсене на храна
и бебето ви се разболее. Какво ще правите?
Не! Ще стане и по-лошо!
О, не! Другото ти бебе,
си е одраскало коляното и си е забило клечка в носа.
Мама ме носи! - Бебетата ви плачат,
нямате храна и срещате някое зло животно!
Аз съм зъл звяр! Ще си хапна някое бебче?
А има и природни стихии!
Как ще се грижите за всичко, без наша помощ?
Прасковка е готова!
Това бе най-лесното.
Има още много неща, за които трябва да се погрижиш!
Бебето се наака.
Аз съм истински актьор. Затова трябва да ме преобуете.
Толкова близо. Тези шайби са бързи.
Просто гледай шайбата постоянно.
Направих го.
Жалко, че ти и Прасковка се местите.
Ако останете, можем да правим това постоянно.
Добре. Огънят идва.
Аз съм като хокейна нинджа.
Прасковке.
Явно имаш нов партньор по хокей, да замести баща ти.
О, не.
Джулиан.
Такава загадка е, защо искат да се местят?
Не исках така да стане.
Не съм виновен, че той няма рефлекси.
Защо направи това с него? Мислех, че харесваш Джулиан!
Наистина харесвам Джулиан. - Не си личи.
Когато го гледаш, виждаш пречка или по-лошо - мишена.
Но аз виждам готино момче,
който прави всичко възможно, за да те впечатли.
Прасковке... - Не! И двамата спрете!
Ако оцелеем, ще се оженим и ще напуснем дома,
без значение дали се радвате за мен или не.
Не ме гледай така! Тя каза "и двамата".
Което включва и теб.
И когато се справим с астероида, ще минем целия път до дома.
Защото татко и приятелите му, спасиха света.
Сладки сънища, бебок.
Щастливка. Сигурно е хубаво да имаш любящ баща.
Добре, хайде, можеш да го направиш, Роджър.
Да, отвличане!
Виж, съжалявам! Не съм аз. Никога не бих направил нещо такова.
Беше баща ми, той е луд!
Не мога да повярвам, че го открадна.
Браво, глупако! - Благодаря, татко.
Това е нищо. Аз го правя постоянно.
Виж ти?
Изглежда, няма да спреш астероида, нали, невестулка?
Това не е невестулката! Това е...
Не знам какво е това.
Дойде ли ми времето, ангелче? - Време за какво?
Идвам към светлината!
Нямам търпение да видя всички мои мъртви роднини, които мразя.
Махай се от мен!
Помогни на сестра си! - Но татко...
Това е демон, ангелче!
Госпожа бабата ще те нарита в задника.
Ето, така се прави.
Ехо? Ангелче? На небето ли съм?
Тук е толкова тъмно и влажно.
О, не, вече виждам светлината.
Тате, ще те спася.
Здравей.
Е, така е най-добре.
Вероятно. - Определено.
Не!
Боже мой, Бък, какво си направил?
Добре, бозайници, време е да се раздвижим.
Да не се бавим заради това, но съм разчел грешно плочката.
Астероидът е много по-близо.
Не... - Чакайте, къде е баба?
Бабо? Бабо? - Може би, си е отишла.
Може да е ударена в главата с шайба.
Може да е отвлечена от гигантски дромеозаври,
които искат да ми отмъстят.
Все добри теории, но ще заложа на шайбата.
Значи, през цялото време, сме преследвани от гигантски птици?
Само три са. Не исках да развалям морала.
Да бе, защото преди това, пътуването беше приятно.
Чакай малко. Подуших нещо.
Хайде!
Успяхме!
Мястото на сблъсъка!
Това трябва да са останките на древния астероид.
Бък? - Твоите космически камъни.
Можем да отклоним астероида, с такъв голям магнит!
Това нещо е огромно!
Гигантски е, това е... - Невъзможно е да го повдигнем.
Напълно възможно е. В известен смисъл, още не знаем.
Ами птиците Дино? - Ами баба ми?
Нищо. - Съжалявам, Сид.
Баба... Моята сладка и палава баба.
Защо винаги трябваше да тръгваш първа?
Защо?
Все още чувам нейния сладък, писклив глас,
Говорейки ми от отвъдното.
Баба е жива! - И е в беда.
Бабо? - Бабо?
Дали е добре? - Не съм сигурен.
Махни си ръцете от баба ми! - Направи го и няма бакшиш.
Да направя тази красива дама щастлива, е всичко, което ми трябва.
Виждаш ли? Заекът е доволен! - Бабо?
Има заек, живеещ в астероида?
Това не се вижда често. - Почакай, да видиш това.
Страхотно салто. - Това е лудост.
Дали знаят, че живеят в магнитен бонзай?
Изобщо не личи, че те ще предизвикат Страшния съд.
Не мога да повярвам!
Имаме гости. Никога не сме имали гости!
Някой да ме удари! Или трябва аз да ви ударя?
Чакайте! Ще ударя и двама ви.
Да не съм си ударил главата? Какво става тук?
Надявам се, че не е...
Мечта.
Този ли? Наистина? - Все тая.
Здрасти, красив. - Аз съм Брук.
Добре оформена костна структура.
Каква силна челюст.
Имам пеперуди в корема.
А аз имам гадене.
Съжалявам, че прекъсвам тази странна любовна връзка, но бързаме.
Ако не направим нещо скоро, астероида ще унищожи всичко.
Явно е спешно.
По-добре да ви отведа при него. - Кой? Вашият лидер?
Той е всичко за нас.
Вижда всичко. - Знае всичко.
И мирише прекрасно.
Добре, добре, звучи страхотно.
Да вървим! - Чудесно! Оттук, моля.
Пазете си ръцете и краката,
докато сте на превоза.
Но нека духа ви лети свободно.
В Геотопия.
Имам добро предчувствие за това. Може би, ще могат да ни помогнат.
Тя каза, че той знае всичко, а всичко значи много!
Той е тук.
Майсторът на медитацията, върховният ведър,
четири пъти шампион на света, тежка категория!
Това лама ли е?
Мразя лами! Те плюят и смърдят.
Също като нея. - И като нас.
Здравейте, бозайници.
Шангри Лама ще ви приеме...
Сега! - Колко хубаво.
Е, къде е той? - Тук! Говориш с него.
А, разбрах! Или той е вентрилоквист или вие сте идиоти.
Не, по-скоро вие сте идиоти. - Не, вие сте идиотите.
Не, ти си идиот. - Този пич ли ще ни спаси?
Ето виж, кой е идиотът.
Отвратително! Много ми хареса.
Нова тема: Всички сме на път да умрем.
Това е лошо. Стресът убива.
Нека да отпуснем мускулите си и отворим съзнанието си.
Позиция Куче! - Сериозно ли?
Чакам. Имам цялото време на света.
Всъщност, не е нужно. Никой от нас няма време.
Виждаш ли онова нещо в небето?
Ярката светлина, която става все по-голяма, всяка минута?
Какво за нея? На мен ми изглежда наред.
С цялото ми уважение, това е астероид, Ваше усуквачество.
Магнитно привлечен е към това място и ще се стовари право върху нас.
Явно иска нашите магнитни кристали.
Кой може да го вини? Те са красиви.
Знаете ли, че те могат да ви подмладят?
Аз съм на 400 години.
Това не е възможно. - Възможно е. Аз съм на 326 години.
Не ми изглеждаш на повече от 275 години.
Ние сме млади, щастливи, в безопасност и винаги ще сме така.
Благодарение на Геотопия!
Това е прекрасно!
А сега да намерим начин, да го изхвърлим в космоса
Чакай, искате да унищожите дома ни?
Така или иначе, ще бъде унищожен.
Но ако изведем кристалите в атмосферата,
може да променим пътя на астероида и да спасим всички.
Какво ще кажете?
Гъсеница!
Това "да" ли е, или...
Колко си напрегнат.
Шангри Лама, понеже ние... - Пиле!
Желе! Картофено пюре!
Тази гъвкавост си е за завист.
Но все пак, ще изстреляме ли тези кристали?
Не можете, това е невъзможно.
Изтощен съм.
Радвам се, че се видяхме. Свободни сте да останете, ако искате.
Това ли беше? Той беше последната ни надежда.
Обречени сме. - Получихме безплатен урок по йога.
Щом стана дума... може ли да ми помогнете, моля?
Носът ми е опасно близо до задника ми.
Сид, защо имаш две опашки?
Защото и аз съм тук!
Не плачи, погледни го от хубавата му страна.
Ще видим животите си, като на лента, преди да отлетим.
Това означава, че...
Мога да се влюбя във всички вас, отново.
Само ти можеш да направиш края на света, да изглежда добре.
Свършихме добра работа с нея. По-силна е, отколкото предполагаме.
Преди 2 дни, бих дал всичко, да я задържа при нас.
Сега бих дал всичко, за да видя как се женят и да напускат дома.
Как играе с децата си, танцува със съпруга си...
Как им се караме, ако забравят годишнината ни.
Беше добър, нали? Нашият живот.
Ти, аз и Прасковка. - Най-добрият.
Брук, ти си толкова красива.
Направо ми спря дъха.
Обзалагам се, че го казваш на други.
Опитвам се, но обикновен бягат твърде бързо.
Ти си такъв романтик.
Знам, че ще прозвучи супер странно,
но ще бъдеш ли моята половинка в живота?
Не знам какво да кажа. Срещнахме се само преди 12 минути.
Защо се забави толкова.
Да! Това е най-хубавия последния ден на земята.
Трябва ми диамант! Къде да намеря?
Идеално!
Не, Сид, любими. Не го прави.
Глупости. Искам най-доброто за моята единствена...
истинска...любов.
Опа! - Не!
Ти, тъп, примитивен звяр!
На нея ли говориш или на мен?
Това бе единственото нещо,
което ни пази млади. Сега сме обречени.
Обречени.
Мисля, че имам висока температура. Благодаря ти много, смотаняк!
Ей леко, Лама! Това е смотанякът на моите мечти.
Той не го мисли. - На кой му пука, дали го мисли?
Толкова много спокойствие.
300 години мир и хармония, разбити от колосален,
страхотен и абсурдно глупав глупак!
Брук. - Оле, вече си стар.
Каквото и да имахме, свърши.
Така става, когато се срещаш с някой по-млад.
Съжалявам, г-н Лама. - Моля? Съжаляваш ли?
Това не оправя нищо, нали? Вашето...
Имам нужда от баня или масаж.
Някой знае ли да прави акупунктура?
Трябва да се освободя от гнева. Махай се!
Крих го прекалено дълго.
Искам да ударя нещо.
Това е! Акумулирана енергия!
Най-мощното устройство, се намира точно пред нас
Какво? Плюеща лама ли?
Вулканът! Това е нашият трамплин за магнита!
Само трябва да запечатаме парните дюзи около него.
Този план е луд. - Ти си луд план.
Това е безсмислено. - А ти си професор по логика?
Котешки даскал, от университета за тигри?
Виждаш ли? Голямото налягане води до експлозия!
И ти се наричаш професор.
Трябва да сложим всички кристали във вулкана веднага!
Какво? Не! Няма да им дам моите кристали.
Те ни трябват, за да изградим нашето светилище.
Да ти напомня, че Геотопия не е твоят, за да забраняваш.
Не, не може! - Тя дойде от небето.
Време е да ги върнем. - Не е време.
Да, време е.
Промяната не е лесна, но е част от живота.
Време е, да го приемам отново.
Независимо дали ти харесва или не. - Не.
Слушай, Лама. Вече няма да ти следвам задника.
Ела с нас или ще се превърнеш в геврек.
Махни се от пътя ми!
Хайде, народе! Вземете всеки кристал, който видите.
И не забравяйте, стягайте си кръста.
Твърде късно.
Чуйте добре, планетарен отбор по отбраната, етап 1:
Ще ползваме налягането на вулкана, чрез затваряне на парните отвори.
Никаква пара да не излиза от тях.
Ако има изтичане, налягането ще е слабо.
Стъпка 2:
Сложете големите кристали във вътрешността на вулкана.
Трябва да бъдат изстреляни в небето, за да променят посоката на астероида.
Астероид! - Какво означава това?
Не знам, но звучи добре. - Прекалено добре.
Взех да се разболявам от него.
Това е, приятели! Хвърлете ги.
Всеки кристал е важен.
Добри новини, всички. Подранихме с 6 минути!
Някой там горе ни харесва.
Лоша новина! Някой там горе не ни харесва.
Закъснели сме с 6 минути!
По-бързо, всички! Трябва ни големия кристал!
Ей, татко-брато.
Имаме си компания! - Ще направя пандишпан.
Задръж. Задръж.
Съжалявам за това. Наистина се разкъсвам в момента.
Това ми харесва, Роджър. Довърши го!
Чакайте. Не разбирате! Виждате ли това?
Ако астероидът ни удари, всички ще умрем.
"Ако астероидът ни удари, всички ще умрем."
Ето, тук грешите.
Вие, бозайниците ще умрете.
А ние ще сме високо в небето. Ще летим над всичко това.
Това е най-тъпото нещо, което някога съм чувал.
За нас ще е толкова безопасно, колкото за тези малки птици.
Късметлийски изстрел.
Много късметлийски изстрели.
Знаех си! Бях права! Няма рай!
Какво? Твърде млад съм да умра.
Тя разбра, сега моля те, нямаме много време.
Какво чакате? Убийте го!
Не, татко! Няма да ти позволя!
Знаеш ли какво обичам в нашето семейство?
Че сме живи!
Има по-важни неща, от гордостта ти.
Ако те е грижа за нас, не трябва да го убиваш.
Трябва да им помогнеш, тате.
Татко, мразя да го кажа, но моя шантав малък брат е прав.
Като баща, ще работя с моя най-голям враг.
За да осигуря по-светло бъдеще, за малката ми.
Подкрепленията пристигнаха!
Добре, Роджър! Води ни!
Това е звукът, когато одобряват това, което правим.
Хайде, диновци! Използвайте юрската си суперсила.
Внимавайте, деца!
Невестулката се приземи.
Аз ще го бутна вътре. Отиди за Прасковка и Ели.
Не! Няма да те оставя!
Ще направим това заедно!
Мамо, къде са те?
Ели, трябва да измъкнем всички от вулкана!
Изскочих от тортата, но имам салам! - По-бързо! По-бързо!
Изскочих от тортата, но имам салам. - Бабо, хайде!
Не се получава!
Горещият въздух в тръбите.
Мани, имам идея.
Трябва да оставим кристала да слезе.
Знаеш, че трябва да го пуснем във вулкана, нали?
Мани, единственото нещо, което искам, е да живея с Прасковка.
И да се докажа пред теб.
Добре, две неща. Искам две неща.
Наистина ли мислите, че ще захвърля единствения ми останал шанс?
Окей! Да тръгваме! - На три!
Едно, две, три.
Какво правят те?
Дали ще проработи?
Да! Взимам си обратно всичко, което съм казал за теб.
Почакай. - Какво?
Да се махаме от тук!
Какво става? - Това е мълчанието, преди лудостта.
Еди!
Успяхме!
Право в лицето, космически камък! - Да, скъпи.
Не по устата, дъртак!
Махай се, идиотски камък! Имаме време!
Добре. - Това беше.
Ела тук, брато. Добре дошъл в семейството.
А ти, фъстък.
Повече няма да се съмнявам в теб.
Виждаш ли? Татко винаги е прав.
Не го забравяй, когато пораснеш.
Не може ли да дойдеш с нас?
Сидни, иска ми се да можех.
Но и двамата знаем, че така е най-добре.
Имаш цял живот пред себе си.
Освен това, имам баба ти за компания.
И ти ли оставаш?
Шегуваш ли се? Това място е страхотно!
Тази вечер, най-голямото шоу ще бъде голото бинго.
Оставаш ли, Гладис? Аз няма да стана по-млад!
Какво? Не те чувам! - Какво? Не те чувам!
Какво? Не те чувам! - Какво?
Винаги ще бъдеш моята истинска любов.
Вземи.
Я чакай!
Изглежда точно като теб.
Сега ще бъдем заедно завинаги.
Довиждане, красив. - Чао, Сидни.
Трябват ми повече фибри. - Той е прав.
Шангри Лама е отново на върха, бейби!
Гладис.
Здравей, мечо.
Джакузито май стана много горещо.
Фантастично! То е източник на вечната младост!
Можем да му дадем име по-късно.
Къде е булката? Защо нямам връзка с булката?
Защото говориш на клонка.
Мамо, не мога сега, на сватба съм. - Как така не можеш да говориш?
Извинете. Вярно ли е, че сте спасили света от астероид?
Това е много страшна история.
Мислиш ли, че можеш да я понесеш? - Да.
Колко страшна? - Ами, ние бяхме...
Беше почти полунощ.
Борихме се срещу вулкани, дромеозаври и срещу края на света.
И зомбита, не забравяй зомбитата.
Знаеш ли, ще бъдем страхотни родители.
Така че, аз...
Не знам... Какво ще правя?
Скъпа, чуй ме. Това е нормално.
Разбиираш ли? Всеки получава нервна криза.
Какво става? - Просто не мога.
Как да си тръгна? Не искам да ви оставям.
Помниш ли първия път, когато играхме хокей?
Ти толкова се страхуваше от леда, защото е хлъзгав.
Забрави ли, как те държах, когато започваше да се пързаляш?
И когато знаех, че си готова, те пуснах.
Татко...
Сега пак знам, че си готова. И трябва да се пуснеш.
Винаги съм знаела, че ще намериш своята половинка.
И ти я намери, точно като мен.
Сега е вашето време! Обиколете света, преследвайте мечтите си!
И когато решите да се върнете, ние ще бъдем тук. Нали?
Да.
Да, искам.
Абсолютно.
Сид! - Брук.
Това е невероятно!
Отново си млада, а аз все още съм необвързан.
Мисля, че Вселената ни се усмихва.
Имам толкова много въпроси.
Какво се е случило? Как ме намери? Опитвала ли си скариди?
Затвари си красивата малка устичка и просто ме изслушай.
Това е посветено на мъжа на моите мечти.
Този ли? Наистина?
О, Сид...
Сид, скъпи...
Правиш ме толкова щастлива.
Не мислех, че ще оцелея и ще съм тук.
Не мислех, че ще доживея деня, в който ще бъдем заедно.
Или поне нищо подобно на това.
Ти! Ти ме правиш щастлива.
Караш ме да се смея.
Правиш моя свят по-добър.
Моята звезда, моята звезда. Ти, блясък в моето сърце.
Моите момчета и аз, движима заедно като залепени.
Танцуваме.
Да видя ръцете ви към синьо небе.
Не съм мислил, че ще го кажа, но свърши страхотна работа на сватбата.
Много съм ти задължен. - Сигурно. Ето ти сметката ми.
Какво? - Бащата на булката плаща.
Такава е традицията, аз просто се придържам към нея.
Чакай, това е нелепо! Писал си и цветята.
Цветя не са евтини! - Не, те са безплатни.
Нали сме в гората! Тази сметка е абсурдна.
Марс Червената планета.
Студена, суха, необитаема.
Но преди милиарди и милиарди години,
Марс е изглеждал така.
Имало е езера, реки, океани.
Идеални условия за живот.
И така... какво се е случило?
Защо там не може да има живот?
Къде е отишла водата?
Може би, никога няма да разберем.