Казах на Мария. - Какво?
Че съм била бременна.
Тя отвърна, че сме направили грешка. - А ти какво каза?
Че сме щастливи така, както сме си.
Ф А Л Ш
Не знаех, че са толкова богати. - И двамата печелят добре.
Браво на тях. Хубаво е, когато хората се справят добре.
Юхан, ела.
Тук е толкова тихо.
Добро утро. - Добро утро.
Отдавна ли си станала? - Не можах да спя.
Телефонът ти звъня цяла сутрин.
Кой беше? - Мартин.
Какво искаше? - Не вдигнах.
Не знам какво да говоря с колегите ти.
Станало ли е нещо?
Ще ме съкратят от работа. Мартин искаше да ме предупреди.
Може би това не е толкова лошо. - Какво имаш предвид?
Разправяше, че искаш да се занимаваш с нещо друго
и че журналистиката не ти допада.
Поне нямаме задължения. Нямаме заеми и лизинги.
Нито пък деца.
Идиот! Какво правиш? - Какво? Тук няма други хора.
Все едно! Защо се държиш така? - Не се срамувай.
Не се срамувам. Не харесвам такива шеги.
Защо се ядоса?
Не съм. Ти се ядоса. Аз само се пошегувах.
Накара ме да се чувствам неловко.
Какво ще правим?
Чакай...
Вземат ни нещата.
Няма какво да откраднат.
Не може да ги оставим да ни пребъркват дрехите.
Какво искаш да направя?
Не ги гледай.
Накъде да гледам?
Студено ми е.
Не ги зяпай.
Тръгват си.
За щастие, ключовете са тук.
Според теб нормално ли е само да гледаме,
докато двама непознати ни ровят из нещата?
Няма да се правя на герой за две хавлии.
Колко време щяхме да стоим във водата, ако не си бяха тръгнали?
Водата не беше толкова студена.
Какво те прихваща?! - Дори не те уцелих!
Какво ти става?
Чакай.
Да я оставим тук.
Не си носим аптечка. - Ще взема нещо за раната.
Досега не бяхме ходили на къмпинг. Не знаехме какво да си вземем.
Банята е ето там.
Тук е много тихо.
Можеш ли да ходиш? - Да.
За щастие, няма нищо счупено.
Мислех си, че ще трябва да идем до града.
Благодаря за всичко. - Няма защо.
Трябваше ли да искаме разрешение да опънем палатката тук?
Все пак е частна собственост. - Нищо.
Хайде.
Знаеш ли как се чистят петна от кръв?
Не бива да се караме. - Защо?
Кога друг път ще имаме шанс да отседнем в такава къща?
Ако не си намеря работа, другата почивка и ние ще сме на палатка.
Обещавам, че ще почна да уча бойни изкуства.
Виж.
Донесох ви малко дрехи. - Благодаря.
Ще простра мокрите дрехи да изсъхнат.
Благодаря.
Къде са?
Извинявам се.
Следващият автобус е утре. - Какво ще правим?
Нека помисля.
Наблизо има място за къмпинг. Ще може ли да ни закарате?
Може да останете тук.
Има предостатъчно място.
Надявам се, че ви харесва.
По-голяма е от хола ни.
Не е ли редно да звъннеш на Мария? - Защо?
Защото поканихме в дома й непознати хора.
Не мисля, че ще има нещо против.
Можеше поне да ме попиташ дали съм съгласен.
Ще донесеш ли бутилка вино?
Откъде? Остана ни само една. - От стелажа за вино.
Какво вино предпочитате?
Добре, аз ще избера.
Но всъщност е подвеждащо.
Цялата олелия с билетите, настаняването, резервациите...
Ние сме роби на тази олелия, на всички тези неща.
И аз съм мислила по този въпрос.
Затова решихме този път...
Но човек ужасно се страхува да не пропусне нещо.
Започва да се паникьосва.
Затова решихме да подходим по-аскетично -
да сме само ние и природата.
Явно природата е имала други планове.
Мария се обажда.
Ще й звънна по-късно.
Какво правите, когато не сте на палатка?
Аз работя от вкъщи за едно издателство. Преводачка съм.
Какво превеждаш?
Любовни романи. Лесно четиво.
Хаби хартия за любовни глупости.
А ти с какво се занимаваш?
Опитвам се да открия какво да правя с живота си.
Ерик беше съкратен преди известно време.
Безработен ли си?
Точно сега не работя нищо.
Имам някои идеи, но не и нещо конкретно.
Интересното е, че Юхан...
Да говорим за нещо друго, а не за работа.
Аз мисля, че е хубаво, когато стане нещо неочаквано.
Това те кара да се замислиш
какво искаш от живота.
Благодаря.
Винаги съм мечтала за такава къща.
Аз също.
Какво беше това?
Недей. Това е на Ана.
Какво правиш?
Съблечи го! Хайде!
Не се сърди. При непознати сме. Неудобно ми е.
На кого му пука? - На мен.
Ти знаеше, че не исках да останат.
Мислех, че не желаеш да се караме.
Защо ги покани да останат? Исках да сме само двамата.
Явно природата имаше други планове.
Утре си заминават.
Вие сте мъжът в къщата. Видях, че сте тук. Искам да поговорим.
С мен ли? - Съвсем набързо.
За какво по-точно?
Не ми се ще да приказваме така на вратата.
Благодаря.
Вчера минах с колата оттук и видях, че има хора.
Пристигнахме преди два дена.
Чувствам се неудобно. Мислех, че вече няма да идвате.
Обикновено не ви виждаме тук през август.
Всъщност... - И госпожата е тук.
Здравейте, госпожо. - Здравейте.
Ще карам по същество. Доста е смущаващо.
Знам, че жена ми обеща до края на лятото да окоси ливадата.
Не отричам, че отвън е станало като джунгла.
Не е толкова зле. - Нека довърша.
Работата е там, че старата ми госпожа пак се е нафиркала.
Не е лошо да се окоси. Ще ни налазят кърлежи.
Точно така. Ще се погрижим.
Ако не изтрезнее скоро, аз ще се заема.
Мен тревата не ме притеснява.
Много сте мил, но обещанието си е обещание.
Благодаря ви. Пак ви се извинявам. Приятен ден.
Благодаря.
Приятен ден.
Добро утро. - Добро утро.
Добро утро. - Трябва да си вземем нещата.
Да, в пералното помещение са. Последната врата вдясно.
Тук е много хубаво.
Не, нищо не прекъсваш.
Не го видях. Къде е?
Ще погледна.
Добре. Скоро ще се чуем. Поздрави Андрес. Чао.
Каза ли й за гостите ни?
Не е нужно да й съобщавам за всяка дреболия.
Защо съседът ни помисли за Андрес и Мария?
Явно просто пасваме тук.
Готови сме. Следващият автобус тръгва в 13,30 ч.
Дотогава има няколко часа.
Отиваме на плажа. Искате ли да дойдете?
Не се сърдя. - Няма от какво да се срамуваш.
Няма на почивката ни да говоря с тези непознати за работата ми.
Особено пък с такива хора. - Какви хора?
Ясно е, че нямат същите проблеми като нас.
Не искам да ни съжаляват.
Нямах това предвид.
Какво правиш?
Пристигнахме преди два дена.
Не, интересуваше ме откога имате къщата.
От пет години.
През зимата тук е прекрасно.
Сигурно има добра изолация. - Да.
Да поплуваме. Стига си чел. Хайде!
Студена ли е водата?
Какво правиш?
Търся запалка.
Добре че скоро си тръгват.
Какво мислиш за тях?
Приятни са. Нормални хора. Не знам. Какво да мисля?
Според мен са жалки. - Дори не ги познаваме.
Хора като тях не могат да се решат на нищо.
Не знаят какво искат.
Затова никога няма да постигнат нищо.
Май е време да тръгваме.
Защо ще се връщате в града? Останете тук.
Какво?
Неприятно ще ми е да си ходите при такова хубаво време.
Аз нямам нищо против да остана.
Не знам. Не искам да се натрапваме. - Не се натрапвате.
Нали?
По дяволите!
Ерик е разправял тази история стотици пъти. Винаги е смешна.
Не са чак стотици пъти. Знам и други истории.
Разказваш я всеки път, като се запознаем с нови хора.
Винаги е смешна.
Имате ли деца? - Не.
Защо?
Просто моментът не е подходящ.
Защо така?
Сериозно питам. Какво значи това?
Първо трябва да си намеря нова работа.
Преди това имахте ли планове за дете?
Това не е наша работа.
Могат и сами да отговорят.
Аз... Ние просто не сме готови.
А кога ще бъдете готови?
Ами... нямам представа.
Това е много важно решение.
Може например да искаме да заминем някъде.
Къде мислехте да отидете?
Много сложни въпроси.
Вие имате ли деца?
Не.
Не можем. Юхан е стерилен.
Какво стана?
Това е гаражът, а? - Да.
Къде е сауната? - Отсреща.
Ето ги там.
Тук има само три.
Вземи тези. Хайде!
Тази също.
Благодаря. Да вървим.
Тръгваш ли си? - Не.
Хрумна ни страхотна идея. Ще се повозим с лодката.
С лодката ли? - Да. С нашата лодка.
Не е ли повредена? - Не. Поръчах да я поправят.
Ако е проблем, не е нужно да ходим.
Напротив. Да тръгваме.
Трийн не се разстрои, че я остави сама, нали?
Тя не е сама.
Отколко време ти и Юхан...
Какво?
Откога ти и Юхан сте заедно?
От цяла вечност.
Има повече от един начин да си заедно с някого.
Къде отиват?
Да се разходят. Иди с тях, ако искаш. Мен още ме боли кракът.
Как така има повече от един начин да си заедно с някого?
Всеки човек има различни нужди.
Двамата с Юхан имаме договорка.
Каква договорка?
Не си поставяме ограничения върху сексуалните предпочитания.
Ясно.
Юхан! Звъни телефон.
Ще поплувам.
Ана си е забравила телефона.
Няма ги вече от час.
Може би трябва да звъннеш на Ерик. - Телефонът му е тук.
Какво става, по дяволите?
Извинете!
Трябва да довърша започнатото.
Мога да се справя.
Ще се справя.
Знам, че съм гаврътнала няколко,
но това никога не ме е спирало.
Бутни, по дяволите!
Ерик...
Да идем да вземем нещата. - Да, добре.
Ана ме посъветва да говоря с теб.
За какво? - За работа.
Какво за работа по-точно?
Неудобно ми е да те питам за това, но Ана каза, че няма проблем.
Питай тогава.
Ана каза, че можеш да ми намериш работа.
Ясно.
Какво си работил преди?
Бях брокер.
Знаеш. Ти си в бизнеса с недвижими имоти.
Да, да.
Значи реши, че искаш да си брокер, така ли?
Не те разбирам.
Трийн каза, че се опитваш да откриеш призванието си.
Да, но точно в момента ми трябва работа.
Значи всъщност не ти се работи това. - Напротив.
Но с какво наистина ти се занимава?
С продажба на недвижими имоти.
Мога да ти пратя автобиографията си. - Да.
Трябва да го обмисля. - Ана каза, че ще стане.
Ще се занимая с това.
Да, не е нужно да се бърза.
Защо се забави толкова? - Говорихме си.
За какво? - За връзката ни.
Защо?
А защо не? Хората се интересуват от тези неща.
Ерик се шокира от това, което му казах за сексуалния ни живот.
Че правим секс средно веднъж в годината ли? Ако сме късметлии.
Не. Че не се бъркаме един на друг в сексуален план.
Че може да спя с когото си поискам.
Трябват му още около 10 минути.
Какво мислиш за мен?
Не разбирам.
Макар с Ана да имаме отворена връзка,
това не значи автоматично, че ти и аз...
Само защото Ана е спала с Ерик, не значи, че и ние ще го направим.
Ана и...
Рибата сготви ли се?
Какво стана?
Какво й каза?
И ние си поговорихме за сексуалния ни живот.
Седни.
Юхан ще ти налее малко вино.
Сега трябва да решиш дали искаш да спиш с Юхан.
Просто вземи решение. Не е толкова трудно.
Или го правиш, или не го правиш.
Може Юхан да не е твой тип.
Може пък така да ти е по-интересно.
Ще го направиш ли?
Готова ли е рибата?
Какво правиш?
Недей.
Без вас почивката ни щеше да се провали.
Какво си въобразяваш?
Че ще ти отделят специално място и ще те оставят тук ли?
Какво ти става? Какво има?
Изчукал си я!
Не разбирам.
Изчукал си я, шибано животно!
Ерик! Спри, Ерик!
Какво ти казаха?
Че двамата с Ана сте се чукали.
Ерик...
Трийн е разбрала погрешно, че ние с теб...
Защо сте излъгали? - Беше шега.
Пошегувахме се. Отидохме твърде далеч.
Те това ми казаха.
Подигравате ли ни се? - Съжаляваме.
Не, не ви се подиграваме.
Съжалявам! - Мислех, че сме приятели.
Да, приятели сме.
Ерик, остави ножа.
Ерик!
Виж... - Ерик!
Ерик, спри!
Телефонът ми е в хола.
Мамка му!
Какво ще правим? - Не знам.
Ти ги покани да останат, мамка му. Още ли ти е забавно?
Не съм ги поканила, за да се забавлявам.
Не мога да понасям да съм насаме с теб.
Можеше да си тръгнеш. Защо изобщо дойдохме тук?
Не знам.
Трябваше да скъсаме много отдавна.
Сериозно, Юхан.
Заедно сме, защото ни е страх да се разделим.
Не се обичаме.
Отдавна трябваше да спрем с преструвките.
Какво правиш? - Ерик!
Ерик, там ли си?
Ето го.
Носи брадва.
Ела!
Мамка му!
Мислиш ли, че ще можеш да го застреляш?
Надявам се да е достатъчно само да го насоча към него.
Чукай ме!
Така ме боли! Спри!
Не издържам вече.
Нищо не чувам.
Може да спят.
Отварям вратата и се втурваме, без да поглеждаме назад.
Ана!
Погледни. Какво ще правим?
Вземи пистолета.
Какво смяташ да правиш?
Къмпинг "Манилийва"
Дали да не се обадим на полицията?
Или на Мария?
Какво ще им кажем?
Няма какво да им кажем.
Ами ако знаят къде живеем?
Ами ако знаят кои сме?
Нищо не се е случило.
TVRipped by 5rFF
Превод ИВАЙЛО МАРКОВ