Филм на СЕТ ГОРДЪН
ДУЕЙН ДЖОНСЪН
ЗАК ЕФРОН
"Водноспасителна служба"
СПАСИТЕЛИ НА ПЛАЖА
Добре, момчета. Хайде.
Леко и внимателно.
Мич, ако не беше тук... - Винаги съм тук.
Приятелите ти ще се оправят. - Да не си Батман?
Разбира се, приятел. Просто съм по-едър и с тен. Добре, вкарайте го.
Приятно тичане, Мич. - Мерси, Стеф.
Здравей, Мич. - Здрасти, Ерос. Как е положението?
Само леко вълнение. Дразнещо е. - Нещо повече, брат.
Морето е направо гладко като огледало. - Добре казано, брат.
Всичко хубаво, братле! - "Брат" е достатъчно.
Стига, Пийт. Не е нужно да го правиш всеки ден.
Спаси живота на сестра ми. Как да го забравя?
Утре ме направи с по-големи мускули и да се вижда пакета ми.
Ще е огромен! - Голям чеп!
Здрасти, Елърби. Защо не оставиш момчета ми на мира?
Зарежи голямата машина и да потичаме! - Да не би да изглеждам по-дребен?
Не! Чудя се как ти е станала униформата.
Ако имах сестра, щях да ви запозная. Добре си.
Чакай, това сарказъм ли беше? Като да наречеш висок човек "дребен"?
Винаги го прави! - Чух, че е изобретил Гугъл.
А аз, че открил лек за настинката.
Той не е Супермен, а проклет спасител.
Възрастен мъж с костюм от ликра.
И Супермен. - Майната ви!
Разкарайте се от плажа ми!
Дори не е нужно да се протягам. - Нищо, нула...
Не и на моя плаж, Ариан! Какво става, Върн?
Знаеш ли, че спаси живота на баба ми. - Всеки път, като мине, го казваш.
Здравей, Мич.
Флака. Боже! Как е, приятел?
Здравей, Мич. - Може ли да погледна?
Откъде го взе? - От там.
Така ли? Само едно ли е? Добре.
Ти можеш да отидеш там, а ти - ей там.
Разкарайте се! Коя дума от "частна собственост" не ви е ясна?
Какво става, момчета?
Плажът е на всички. - Нищо не е на всички.
Това не е никак любезно. Вълните са убийствени.
Разбийте ги. - До после, Мич.
Не искаш да го правиш, горило.
Любител на животните съм, но ще те сваля.
Франки! Боже, толкова съжалявам.
Франки, спри. Не знаеш ли, че той е приятел?
Колко ужасен начин да се запознаем!
Вие сте лейт. Бюканън, нали?
Виктория Лийдс, новата собственичка на клуб "Хънтли".
Много добре знам коя сте.
Добре дошли в Емералд бей. - Благодаря.
Чух, че сте красавица. Това е меко казано.
А аз чух, че сте чаровник. И това е меко казано.
Извинявам се за Франки.
Знам, че плажът е общодостъпен и ми се ще и с клуба да бе така.
Но вие сте добре дошъл по всяко време. - Благодаря.
Ще се виждаме. - Разбира се.
Защо трябва да тестваш стабилизацията на изображението на плажа?
Мразя го, а и трябва да се връщам на работа.
Извинявай, човече, но плажът е важен, ясно?
Сещаш се, вятърът и... Просто...
Сега вече разбирам. Ясно. - Кой... Какво, Си Джей ли?
Дори не знаех, че днес е на работа. - "Не знаех..."
Млъквай, Дейв. - Здрасти, Рони.
Здра... - Името ти е Рони, нали?
Да, Рони е.
Аз съм Дейв, приятно ми е. - Здрасти. Как си?
Добре. - Днес ще се пробваш, нали?
Видях името ти на таблото.
Кажи нещо. - Може това да е твоята година.
Спри да го правиш.
Е, добре...
Е, ще се видим на изпита. - Добре, Си Джей.
Каква гледка! Дойде право при теб, беше много мила и любезна.
И ти се справи наистина чудесно.
Наистина ли? - Не! Беше неловко. Направо ужасно.
Да не получи удар? Така изглеждаше.
Здравей, аз съм Мат Броуди. - На кого му пука?
Здравей, Рони. - Здрасти, Стеф.
Добре дошъл. Третият път е на късмет. - Да, да, знаеш ли, аз...
Мотивиран съм повече от всякога. - Попълни това и си свали тениската.
Тениската ми... Не, не бих...
Никой не бива да ме гледа така. - Свали я.
Добре. Да, да, разбира се.
Яки зърна, братле. По дяволите!
Някой да има косачка?
Я, комик! Как ти е името, шегобиецо? - Зейн.
Зейн. - Ти си Зейн.
Защо не излезеш от редицата, Зейн? - Добре.
Разбери едно нещо, Зейн. Ние сме семейство,
отбор, и се подкрепяме един друг.
Махай се. - Стига, аз съм Зейн!
Разкарай се от плажа ми! - Добре, добре.
Значи ще трябва да отгатна името ти?
Да не би да ме следиш? - Тъкмо щях да те питам същото.
Добре. Виж... Готин си.
Ще се дърпам, но накрая ще се предам. Така че давай направо,
просто ми надуй корема!
Още сега. - Честно казано...
Мислех си първо да вечеряме.
Но да пробваме с бебето, ако искаш. - Пробваш се? Прекалено.
Това е най-хубавата част.
Надявах се да те видя. - Снощи не съм спала от вълнение.
Днес е твоят ден, Съмър. - Благодаря.
Здрасти, симпатяго. За теста ли дойде? - Не, всъщност вече съм в екипа.
В този отбор ли? - Аз съм Мат Броуди.
Готов съм да служа. - "Готов да служи"? Добре.
Имаш ли някакви документи? - Имам. Ето.
Разрешително, буквално. "Уважаеми Мич, имам удоволствието
да ви пиша в полза на г-н Мат Броуди." Без безплатни пропуски.
Да, защото пет пари не давам. - Изискваха ми го заради данъците.
Разбери, че ако ще си част от отбора, трябва да го заслужиш.
Така ли? - Да. Защо не започнем отначало?
Откъде си? От "Уан Дайрекшън" ли? - От... Айова.
Чувал ли си го? - Да. Здравей, Стеф.
"Ню Кидс он дъ Блок" идва от Айова. - Боже.
Казва, че вече е в екипа. Нямало нужда от теста.
Наистина ли? - Да. Нека те питам...
Колко океана има в Айова? - Там има само блата и езера.
И наперени красавци. - Еха!
Мич, какво стана с последния красавец? - Умря.
Нека почива в мир. - Вие сериозно ли говорите?
Не съм сигурен. Появявате се тук в бански костюми.
Това да не е "Унижението на спасителя"?
Аз съм Мат Броуди, световен рекордьор на 200 м с два златни медала.
Вярно! Мат Броуди. - Мат Броуди. Да, да.
Разбира се. Но изобщо не ни пука.
Не, хич не ми дреме. Точно така.
В този океан се пресрещат течения, които ще ти откъснат ташаците.
Ташаците? Значи сте сериозни.
Напълно сериозни,"Ен Синк", ясно? Това не ти е айовско езеро.
С цялото ми уважение, искаш ли да си в нашия отбор,
ще трябва да си го заслужиш. - Разбрах.
Едър си като Голямата стъпка.
Но аз съм бърз. Адски бърз, наистина.
Ето защо някои важни хора мислят, че мястото ми е тук.
Когато вие двамата проумеете кой съм,
намерете ме на плажа.
До скоро!
Това наистина ли се случи? - Да. Плесна ме.
Ръцете му бяха нежни и меки, като на жена. Извинявай.
Знаеш ли какво, човече? Тази година имам добро усещане.
Разбираш ли ме? - Успех, човече.
Благодаря. - Ако искаш допълнителна мотивация...
Погледни ей там.
Добре ли си? Си Джей, помощ! Приятелят ми се задави.
Не, не и Си Джей. Не... - Добре ли си? Задавил си се.
Мили Боже! Добре ли си?
Ще се оправиш. - Рони!
Какво?
Благодаря ти!
Рони, добре ли си? - Да.
Сигурен ли си? - Да, да. Не ме пипай.
Добре. - Много съм добре.
Добре се справи, добра работа. Благодаря ти, можеш да вървиш.
Добре, пийни малко вода... - Много съм ти благодарен.
Предполагам. - Добре.
Дейв? - Да.
Как изглежда? - Кое?
Там долу.
Не изглежда добре. - Добре де, как точно?
Сякаш курът ти е заклещен между летви. - Добре, само...
Мамка му, не стигам до там. Наведи се и го извади.
Не мога да го направя. - Само искам...
Хвани го и го избутай. - Няма.
Здрасти. Аз ще ти помогна. Заедно ще се справим, нали?
Добре. - Съсредоточи се.
Мисли за нещо друго. Например... За бельото на баба ти.
Няма да стане. - Не? Добре.
Може би за... - Щрауси.
Още е заклещен. - Мич!
Не, не и Мич. Не го викай.
Я, Мич дойде. - Напомпал си се за състезанието, а?
Знаеш, човече. Просто съм...
развълнуван, че мога да се откажа от роботиката и компютрите
и да направя нещо с живота си. Не гледай там.
Не ме докосвай. - Въобще не те докосвам.
Леле!
Изглежда оная работа и топките ти са заклещени.
Ще се оправиш. И аз съм го преживявал. - Не е кой знае какво.
Бях заклещен в една жена 4 часа. Не можех да се измъкна.
Абсолютно същото е, нали? - Да.
Заклещеното си е заклещено. - Заклещено, ясно.
Ще се наложи да ти го замразим. - Не, всичко е наред, ще се оправя.
Ето, наред е. - Боже мили!
Още е заклещен. - Ако се замислиш, е хубаво, нали?
Поздравления.
Как се чувстваш, шампионе? - По-добре, но може ли да оградим
мястото заради тълпата?
Никой не гледа, само ние. - Лъжеш. Има много хора.
Мич, не мога да намаля отока.
Добре. Налага се да го извадим.
Да го вадите? - Да. Както се вади зъб.
Какво? Не ми го пипай! Добре съм!
Рони, добре ли си? - Да. Не. Добре съм.
Гордея се с теб, Рони. - Майната ти, Дейв. Лош приятел.
Капитане, искам да поговорим... - Мич, идваш точно на време.
Искам да видиш нещо. Виж това!
"Мат Броуди, американски плувец, секссимвол и търсач на силни усещания.
Как се описвам? 80% емоционален и 30% пич.
Мислят ме за луд. Как мислите, че съм спечелил златото?
Лудостта вероятно помага за индивидуалните изяви,
но когато е в щафета, Броуди дъни отбора.
САЩ е начело на щафетата, а Броуди се хвърля във водата.
Боже мой! Май току-що повърна в басейна.
Купонджийската нощ в Рио доведе до провал в басейна
и Броуди бе наречен "Бълващата комета".
Как се чувстваш, след като изпуснахте медала?
В отбора няма "аз".
Но има "мен". - Да не си дислексик?
От бялата раса съм.
И си мислиш, че този човек е добър пиар избор?
Да ахнеш, нали? - Той е безразсъден и непокорен.
Точно затова можем да си го позволим. Хайде де, Мич.
Тук е, защото е сключил сделка с прокурора.
Сделка ли? Каква?
Подробностите не са от значение. Важното е,
че сме общественополезния му труд. - Стига. Той е боклук.
С два златни медала. Ти колко такива имаш?
Предполагам николко, нали?
Броуди е национален герой с лице на шведски модел.
Губиш ме. - Един от най-добрите плувци в света.
Работата ни е нещо повече от плуване. - Но също така е и политика.
Мич, нека си го кажем честно. Изправени сме пред фалит.
От градския съвет отново орязаха бюджета ни.
Това, което съветът иска, не е това, от което се нуждае заливът.
Сутринта открих още флака. Имаме си нови наркодилъри.
А този боклук е като соли за вана от метадон.
За Бога, флака ли? Добра работа, Мич.
Ще предам това на полицията. - А новото ти момче
не е готово за такива проблеми. - Не е и нужно, нито пък ти. Ясно?
Не е твоя работа. Сега е най-натовареният сезон.
Искам те навън, да правиш впечатление. - Добре, ще го направя.
Да! - Но първо трябва да мине теста.
Дадено. - Би трябвало да му е лесно,
щом е най-добрият плувец на света, нали?
Добър ден, съветник. - Добър ден.
Е, как напредваме?
Повечето съветници приеха условията. - Хубаво.
Останалите са на път да го направят. - "На път"?
Съветник, приличате на човек, който знае
как да се възползва от удобния момент.
Аз също.
Малкият ми брат наследи семейния бизнес,
въпреки че беше ясно, че бизнесът ми е в кръвта.
И защо? Защото съм жена. Затова дойдох в Америка.
В страната на неограничените възможности има справедливост.
Но кой може да бъде сигурен? Трябва да докажа това, съветник.
Дошла съм, за да ви дам нова възможност.
Сигурен съм, че ще се съгласят. - Аз също.
Изглежда сякаш тича на забавен кадър. - И ти ли го забеляза?
Винаги изглежда мокра, но не прекалено.
Точно.
Тя е причината да вярвам в Бог. - Здрасти, как е чепът ти?
Ами, наред е. По-добре е...
Готов е за действие. - Хубаво.
Днес го заклещих в един стол. - Какво си направил?
Не си ли чула за това? - Да, чух. Всички чуха.
Добре дошли на всички.
Спасителите с гордост приемат само един новобранец годишно.
Добрата новина е, че тази година имаме три свободни места.
Без повече церемонии искам да дам думата на човека,
спасил поне 500 човека досега. Аплодисменти за лейт. Мич Бюканън.
Благодаря, благодаря ви.
Спасителите тук са най-добрите сред добрите.
Екипът ни дава всичко от себе си, за да защитава залива,
и затова тази майка зад мен спокойно оставя двете си деца
да влизат във водата без придружител.
Благодаря ти, Мич. Нещата се получават,
защото следваме правила. Ако не го правим, умират хора.
При работата в офис не е проблем да дремеш на бюрото си.
Ако се отпуснеш тук... Кажете го с мен: Умират хора.
Ако сте дошли при нас на моторчето си с мисълта, че сте готини
и ще правите убийствен тен, намерете си друг плаж.
Но ако сте тук, за да се пожертвате за нещо по-голямо,
това е вашият плаж.
Но първо ще трябва да преминете през тест. Си Джей?
Да, Си Джей!
Много са качествата, нужни за един спасител.
Днес ще ги тестваме в изтощителното състезание, наричано от нас
"Отсъстващият баща". Той е груб. Дори брутален.
Присъствието му в живота ви е кратко, но вдъхва твърдост,
която ще ви помага на рождените дни, Коледите и училищния ден на таткото,
когато майка ви ви слага фалшив мустак, за да сте като другите деца.
Добре. Благодаря, Си Джей.
И така, излезте и ни накарайте да се гордеем.
Напред, спасители!
На позиция!
Готови!
Това са спасители! - Размърдайте тези крака!
Хайде, давайте!
Продължавайте! Вие сте тропически рибки!
Един ден ще станете акули! - Напред, хора!
Кой е татенцето сега? Хайде, хора!
Бързо, бързо, бързо!
Давайте! Хванете го!
Давай! Давай! Напред и нагоре!
Бързайте към целта! Хайде, още малко!
Детското в него още го има.
Страхотно, Рони! Чудесна работа! Супер!
Ако искаш да си част от отбора, изкарай курса.
Всички го правим. - Мич, нали?
За теб съм лейтенант. - Лейтенант?
Като в армията?
Нека ти спестя малко време.
Няма да си ми като по-голям брат, който ще ме вкара в правия път.
Постигнал съм всичко досега сам.
Остави ме да си върша работата и ще ти кажа къде да ми пращаш чековете.
Акулите винаги плуват бавно.
Докато не атакуват. - Благодаря ти за тайната
и абсолютно ненужна информация. Ти да не си Аквамен?
Объркват ме нещата, за които говорим. - Стига, Златно медалче.
Да не те е страх, че ще наритам малкия ти като на русалка задник
пред всички тези хора? Ще трябва да ме победиш на теста за мъжаги, принцесо.
Това беше добре. Вероятно за рекордно време.
Работата е там, че това не е курсът. - Не е ли?
Ето какво. Ще преминем към истинския тест и ако ме победиш,
ще станеш част от екипа, ще спра да ебавам с теб
и дори ще те наричам с името ти. - Така ли?
Да!
Хладилници? - ...98, 99, 100!
Това бяха глупости, Мич. Вече бях изморен.
Защото си въздух под налягане. Спасителите пестят силите си.
Да пестя сили?
Не!
Помощ! Децата ми!
Спасителен пост 1!
Помощ!
Внимавайте! Пазете се!
На път съм! Пазете се!
Дръпнете се! Внимавайте! Движение!
Децата ми! - Г-жо, всичко е наред!
Ще ви спася. Казвам се Мат Броуди.
Помощ! - Г-жо, спрете!
Не мога да ви помогна, ако се държите така!
Къде са другите двама? - Други ли? Мамка му!
Ето така, готово. - Добре.
Добре си.
Хайде, дишай! Хайде, мъжки.
Хайде.
Да те оставим тук. - Нека ти помогна. Браво на теб.
Броуди, спри! - 1,2,3...
Защо? - Дихателните й пътища са блокирани.
Дишай. - Тя добре ли е, Си Джей?
Стеф, как е тя? - Добре е.
Ще се оправиш. Чукни!
Да те заведем при майка ти.
Чуйте, хора. Благодарим ви за страхотните годишни квалификации.
На онези от вас, които не се справиха и ще продължат да тренират,
очакваме ви догодина. За тези, които преминаха успешно, поздравления.
"Стажанти: Съмър Куин, Мат Броуди, Рони Грийнбаум."
Боже мой! Успях. Справих се. Боже!
Много ви благодаря. - Няма нужда да ми благодариш.
Постигна го сама. - Благодаря.
Какво е това, по дяволите? Името ми е там. Моето име!
Мамка му! Успях...
Няма да съм компютърният специалист. - Не! Избрах те, защото си сърцат,
не се отказа и се раздаде на плажа.
Благодаря, Мич. - Поздравления.
Здрасти, "Училищен мюзикъл". Беше безразсъден.
Напълно унищожи откраднатия мотор. - Не съм го крал.
Иззех го. Беше по-бърз и очевидно имаше застраховка.
Между другото, жената, която спасих, нямаше нищо против.
Нека ти кажа нещо. Да спасиш някого не значи нищо,
ако застрашаваш другите. Бърз си, безстрашен. Ако ще те подготвям,
пеперудке, имаш много да учиш. - Тъй вярно. Благодаря, лейтенант.
Добре, слушайте! Тренировката започва в 6:00.
"Горещи колела", ще се видим сутринта. - Дадено, лейтенант.
Добре дошли при спасителите.
Браво. - Здравейте,
толкова се радвам, че ви заварвам всички.
Не искам да ви бавя, но всички на плажа говорят за вас.
Благодаря. Броуди, бил си невероятен. Импулсивно, забележително спасяване.
Благодарен съм ви. Видя ли? - Просто си вършехме работата.
Хора, това е Виктория Лийдс, новата собственичка на клуб "Хънтли".
Здравей. - Искам да ви поканя в "Хънтли".
Имаме ден на отворените врати. Нещо като "да опознаем съседите".
Наясно съм, че клубът е снобарски и вероятно не ви е по вкуса,
но поканата ви важи за постоянно. - Благодарим. Ще го имаме предвид.
Ще се видим ли там? - До скоро.
Да тръгваме, Франки.
"Мат Броуди: героят става само за чистач на басейни."
"Бълващата комета удари дъното." "Голям кретен." "Майната му."
Броуди?
Какво правиш? - Нищо. Просто...
Гледах звездите. - Под кея ли?
Да. Ей там. - Виж, ти си част в отбора
и не искам някой от нас да спи навън...
Идваш с мен, хайде! Броуди, ставай. Няма да те чакам. Идвай!
Много ти благодаря. Чувствам се неловко.
Не, всичко е наред, спокойно. Забравих нещо в колата.
Просто почукай. - Сигурна ли си,
че Стефани няма да има нищо против? - Не, няма.
Много благодаря. Много мило от ваша страна.
За нищо. - Какво е това, по дяволите?
К`во става? Това е твоята къща, нали?
Да, това е моят дом.
Предполагам, че няма къде да отседнеш. Влизай.
Типично за Си Джей, винаги прибира бездомните.
Стига си зяпал малкия Мич. Побиват ме тръпки.
Ела да видиш къде ще спиш. Това е леглото ти.
Не мастурбирай върху чаршафите ми. Недей.
Не мога да намеря рака отшелник. - Мисля, че избяга по-рано днес.
Краката му са къси, но върви бързо.
Ще ти бъда благодарен, ако го потърсиш.
Ще претърся щателно плажа още по изгрев.
Тук Ехо Браво 153. Давай.
Мич, може ли да изключим станцията в стаята ми?
"Джонас Брадър", почини си хубаво. Утре започваме в ранни зори.
Как беше първият сблъсък с теченията?
Парещ! - От млечната киселина е.
Всъщност лепнала ти се е медуза.
По дяволите!
Боже мили! - Едно, две, три. Барирай.
1,2,3, ръцете горе. 1,2, наведи се. Пак.
1,2, навеждане! Браво!
Какво е това, убийство ли? - Ами, не знам.
Не знам. - Добре.
Честно, дори не знам какво правя тук.
Мич вижда нещо в теб. И аз го виждам. Така е.
Наистина.
Какво? - "Какво?"
Стой, стой, спри!
Много важен урок.
Това е морски таралеж. Едно убождане ще ти докара толкова адреналин,
че ще удушиш разярен бик. Единственият проблем е,
че ако изръсиш някоя простотия, ще умреш.
Вдигни го и го занеси на пост 1. - И просто се търкалят навсякъде?
Искаш ли да ти помогна? - Виж, нека бъдем честни...
Изпуснахме го.
Не, вината не е твоя. - Не и моят Тед!
Защо точно ти, Тед? - Защо?
Защо ми причиняваш това, Тед?
Сега сериозно. Ще ти помогна, иначе ще убиеш някого.
Добре. - Готов ли си?
Съмър, имаш ли време да учим после? - Да...
Не погледна ли циците ми току-що? - Нямах такива намеренията.
Не зяпах точно тях. - В момента го правиш.
Сега да, защото говориш за тях.
Проба. Грешка. Боже!
Ще бъдем доста време по бански. - Да.
Ако за теб ще е проблем... - Няма проблем.
Никакъв. - Добре. Току-що пак ги погледна.
Не, не съм... - Напротив.
Е, като ги подчертаваш така... Приеми го като комплимент.
Виктория, ще ми трябва още време. - Приличам ли ти на търпелива жена?
Накарах съвета да подпише предложението ти за имотите.
Някои собственици не желаят да дадат съгласието си засега.
Е, времето ти току-що изтече. Лион, би ли показал на г-н Родригес,
какво правим с хората, които не спазват обещанията си?
Знам, че търгуваш с флака, а това ще смъкне цените на имотите в залива.
Така че, ако нещо се случи с мен, ще те изоблича.
Никога няма да получиш съгласие. - Какви обвинения!
Не съм злодеят от филмите на Бонд. Е, поне не още.
Ти си политик. Наясно си, че разчиствайки пътя си към върха,
под ноктите остава малко мръсотия.
Явно съм те надценила.
Но да ме наричаш наркопласьорка...
Нещата са много по-мащабни.
Аз... - Лион, научи го на обноски.
Забавлявайте се, момчета. - Съгласен съм с...
Прекалих. Прекрачих границата, Виктория.
Момчета, да поговорим за това.
Лион не говори, а действа.
Има някаква чистота в това. - Ще те убия.
По дяволите! Винаги правиш така.
Създавам ти репутация, а ти разваляш мистерията.
Виждаш ли нещо интересно? - Исусе Христе!
Хвана ме.
Ще имаш ли смелостта да я заговориш като истински мъж, или ще си стоиш тук
като гаден воайор с бинокъл? - Добър съм в това, не се тревожи.
Пращаш снимки на чепа си в Снапчата. - Никога не съм го правил.
В днешно време много хора си ги снимат.
Ако попаднат в интернет, става страшно.
Някой чува ли ме? - Тук е Спасителната служба.
Помогнете, моля ви! Аз и приятелите ми сме на една лодка.
Изгубихме се и навсякъде гори! - Къде се намирате?
Къде да съм? Намирам се в океана.
Не си чувствам лицето!
Обадете се на бреговата охрана. Код 10-73. Ще взема джета.
Ти и Си Джей - АТВ-то. Давай, бързо!
Чакайте, какво става? Какво правим? Мамка му!
Съмър, какво е "10-73"? - Пожар!
Пожар? В океана ли? - Започни да учиш!
Добре, разбрах. Ясно. Тръгвам. Ще се видим там.
Ако ще идваш, побързай. - Къде е моят джет?
За теб няма.
Стига си се мотал! - Ще ме изчакаш ли?
Да тръгваме, по дяволите. - Давай, тръгвай!
Хвани ме през кръста, или пак ще паднеш!
Много е неудобно, пич. Колко кофи лосион използваш на ден?
Като мазна, плешива горила си.
Не се тревожете! Ще се погрижа, ако пожарът се разпространи...
Поеми управлението. - Невъзможно.
Промуши се през ръцете ми и поеми скапаното управление.
Мама му стара!
Когато ти кажа, завий рязко надясно. - Какво?
Три, две, едно. Сега! - По дяволите, не знам...
Слава Богу! Пожарникар ли си? - Къде са приятелите ти?
Не знам. - Добре. Не мърдай оттук!
Помощ!
Тук долу!
Има ли някой там?
Чувам те! Изтегли се към предната част на лодката!
Помощ!
Помогнете ми!
Мич!
Откъм пристана.
Насам! Към предната част! - Мамка му.
Едно момиче е в капан там! - Пожарът е много буен!
Няма начин.
Си Джей!
Добре, красавецо, ако ме искаш, твоя съм.
Само побързай, защото лодката гори.
Някой друг път. - Не...
Добре ли си? Чуваш ли ме? - Не съм добре!
Помогнете! Моля ви!
Помощ! Тук, вътре!
Не се гмуркай под огъня, Броуди! Чакай!
Тук съм! Моля ви! Помогнете!
Боже мой! - Хвани ръката ми. Довери ми се.
Ранена ли си? - Не. Добре съм.
Дръж се. Си Джей!
Откъм пристана!
Г-це, добре ли сте? Ранена ли сте?
Броуди!
Добре ли си? Страхотен план!
Виждаш огън и се гмурваш право в него.
Грижа те е за мен. А мен ме е грижа за теб.
Махай се от тази лодка, Мич.
Спасихме всички без него, нали? - Да, дори и теб.
Знам. Искам да кажа, че като се замислиш,
положението можеше да е по-лошо.
Той ще се оправи ли? - Знаеш ли какво се е случило
със съветника? - Не, не знам. Купонясвахме
и когато се качихме горе, лодката вече гореше.
Не се подчини на заповед и се изложи на опасност.
Мъртъв не можеш да спасиш никого. - Да, знам. Сгафих, ясно?
Защо сме още тук? - Просто пиши.
Жертвата е мъж, около 180 см...
Назад, веднага! Не замърсявайте местопрестъплението ми.
Стига, Елърби, не ми пробутвай
тези глупости с юрисдикцията. - Няма. Технически погледнато,
нямаш такава, спасителю. Работата ви е да спасявате бели хора от удавяне.
Онази лодка е под юрисдикцията на бреговата охрана. Ако ги бях чакал,
тези момичета щяха да са мъртви. - Какво?
Хрупкаво изпечени. - Не съм готова да умра.
Всичко е наред. Технически погледнато,
спасихме им живота. - А аз виждам мъртвец,
което технически значи, че това е местопрестъпление.
Технически, така губим много време. - Благодаря, синеоки дяволе.
И щом има труп, вижте това. Значка върху униформа.
Кръпка върху бански костюм. - Лейтенант. Бие ченгето.
Ще се информираме за разследването. - Добре. Как ще поддържаме връзка?
С телефон-раковина, или просто като духна в някоя черупка, ще се появиш?
Много добре, Елърби. Просто ми звънни по раковината.
Ако прецакаш този случай, ще те наградят със сегуей
и с панталони, които да скриват кльощавите ти крака.
Исусе, това е... - Съветник Родригес.
Късмет, полицай.
"Имам окото на тигър.
Боец, танцуващ в огъня, защото съм победител,
и ти ще чуеш моя рев."
По дяволите, Рони! - Си Джей!
Моля те! Мамка му.
Не бях чувала момче да я пее, но наистина си добър.
Благодаря.
Си Джей, какво правиш тук?
Тук ли? Душовете са общи.
Общи, супер.
Супер яко.
Устройва ме, нямам нищо против тях.
Вземам поръчките за обяд. Искаш ли нещо?
Бих искал салата.
Сигурен ли си? Сандвичите с говеждо и кашкавал са супер,
както и тези с кюфтенца и дългите Сабуей. Наистина са страхотни.
Не, ще взема салата. Наистина съм любител на зеленолистните.
Това е моето нещо. Така че, уреди ме със салата.
Добре, салата да е. Дадено. - Чудесно.
Между другото, когато си вземаме душ, го правим с банските.
Ясно? Фил, Сара.
Така зърната ти изглеждат много по-добре.
Благодаря. - Чао.
Боже.
Защо аз?
Как си днес? - Не знам. Един човек умря.
Може би това е причината да губим хора. Не могат да се справят.
Работата ни надхвърля очакванията, залозите са по-високи.
Станалото днес, макар и тъжно, се случва.
Ако искате да напуснете, ще ви разберем.
Но ако останете, помнете, че това е не само работа, а начин на живот.
"Начин на живот". И двамата сме наясно, че съм тук за малко.
Само аз ли съм си поръчал салата? - Едно не мога да разбера.
Умира човек. Това е тъжно.
Но не значи, че непременно е престъпление, нали? А дори да е така,
това не е наша работа. Ние сме спасители.
На практика това няма нищо общо с нас. Нали чу ченгето? И той го каза.
Мислех си, че всички сте на диета, за да изглеждате така.
Какво си мислиш, че правим на плажа? - Мислех, че сме спасители.
Предпазваме хората от слънчево изгаряне и гледаме да не се удавят.
И това е всичко? - Точно така.
Си Джей, кажи на олимпиеца няколко от последните случаи тук.
Случаи ли? - Добре. Пасажът манти в малкия залив?
Обади се в "Контрол на животните" ли? - Преди те да се появят,
мантите излетяха от водата, ужилиха човек по гърдите и той умря.
Стийв Ървин, амин. - Ами пясъчните мошеници?
Не съм сигурен какви са тези мошеници.
Вероятно бих повикал ченгетата. - Те са плажни крадци.
Докато семействата се пекат на плажа, те крадат разни неща.
Ето друг пример. Контрабандистите на диаманти ги слагат на сърфовете си
и ги пренасят до сушата. - Всичко, което разказвате,
звучи като забавен, но невероятен филм.
Но аз лично бих повикал ченгетата. - Можем да им се обадим и
да не правим нищо, като повечето хора. Но ние не действаме така.
Гледаме, когато другите не искат. Пазим, когато останалите не искат.
Ако полагаме минимални усилия, понякога умират хора.
Хора, по брега се разнася флака.
Тази гадост е силна и убива хора, по дяволите.
А сега си имаме и труп на плажа. Момичетата на лодката
имаха от наркотика, който намерих пред клуба на Лийдс.
Интуицията ми подсказва, че има връзка.
Довечера входът на клуба е свободен. - Да, точно така.
И всички ще отидем.
Какво откри за Чен? - Няма досие, нито фетиши
или необичайни снимки. Чист е. Кара ме да се чувствам странен.
А банковите му сметки? - Една сметка.
Този пич хич не е богат. Парите му са вложени в имоти в залива.
Тогава се надявам да го притисна по друг начин.
Всеки си има цена. - Като стана дума за това,
използвате специалните ми умения за собствените си престъпни цели.
Затова едно допълнително обезщетение ще ме мотивира да си затварям устата.
Изнудваш ме. - Не бих...
Дейв, възхищавам се на хората, които умеят да се възползват от шанса.
Много съм впечатлена.
Продължавай да работиш добре. - Благодаря.
Разбрахме ли се или...
Предстои да го обсъдим?
Еха! Изглеждаш много добре. - Ти също, г-н Прилепнали дрешки.
Ризата ти момчешка ли е? - Под прикритие съм!
Погледни се, дори не си се постарал.
Чака ни дълга нощ и имаме една цел: да докажем с какво се занимават тук.
Си Джей и Рони, разберете кой продава.
Съмър, оглеждай се за Лийдс и главорезите й.
С Мич ще потърсим къде крие стоката. Броуди?
Ти ще си на пост. - На пост ли?
Ако искате да намерите дрога на парти, мога да я открия.
Дайте ми пет минути. Не го правя постоянно, но не е сложно.
Благодаря ти, безразсъдни младежо.
Има само един начин да ни се получат нещата - всеки да върши своята част.
Ще се справиш ли, Малибу Кен?
Какво? Защо всички ме гледат така? Съмър?
Само аз ли мисля, че това е работа на полицията?
Да. - Проклятие!
Г-н Чен, много се радвам, че дойдохте. - Исках да се запозная с новата
съседка, за която всички говорят. - Знаете ли защо ви поканих?
Нямам интерес да продавам имотите си. - Защо не го обмислите, става ли?
Много добре знам колко е трудно да управляваш бизнес.
Никога не знаеш кога ще изпадне в криза.
Какво мислиш? - Оглеждаме и среща тук след 5 мин.
Става. - Добре, Стеф.
И така, откъде да започна?
Здравейте, как сте?
Виктория.
Убихте Родригес пред свидетели. Какво си мислихте, че правите?
Криеха се, нищо не видяха. - Дано да е така.
Сега Дейв знае прекалено много. Дано това да не ми се отрази.
Не мога да си го позволя, ясно? Разчистете си бъркотията.
Броуди, радвам се, че дойде.
Да ти вземем истинско питие. Грег, две от най-доброто.
Пиеш скоч, нали? - Да.
Мястото е наистина хубаво. - Имаш вкус.
Уважавам това. - Хубаво е да те уважават.
Долавям недоволство.
Предполагам, че...
Не съм свикнал да имам шеф. - Мич е страховит.
Трябва да се радва, че те има. - Би трябвало.
Боже мой! "Лейтенант Мат Броуди".
Страхотно звучи. Не мислиш ли?
Да.
Задръж бутилката. Мисля, че имаш нужда.
Забавлявай се! - Благодаря.
Здрасти. Лийдс даде ти ли информация?
Да. - Страхотно.
Даде една малцова, 35-годишна информация.
И е адски вкусна.
Мисля, че открих нещо. Намерих точка за достъп.
Виждал ли си Броуди? - Не. Ще действаме без него.
Трябва ни наблюдател. - Обичаш да мъчиш момчетата?
Не. - Напротив.
Е, имам трима братя, така че имам богат опит.
Ти май си единствено дете. - Честно, не знам.
Не знаеш ли? - Израснах в приемен дом.
Всъщност в три. - Съжалявам.
Недей. Беше готино. В единия имаше басейн.
Благодарение на него стигнах до Олимпиадата.
Удивително. Тръгнал си от приемен дом и спечели златен медал.
Два златни медала.
Скъсах си задника за тях,
затова не ме вини, че празнувам. - Така е.
Питах се какво е станало онази нощ. - Знаех, че щафетата е на другия ден.
Момчетата не ги беше грижа за мен, а за победата.
Постарал си се да не спечелят. - Аз изгубих много повече от тях.
Изгубих всичките си спонсори. Олимпийски шампион съм и съм разорен.
Здрасти, Рони. Слушай. Искам да разсееш Лийдс.
Как? - Спомни си първата ни среща.
Нощта у Чен? - Да...
Какво? Не. - Да.
Не, Мич! - Да!
Не! - Дяволите да те вземат, Рони!
Всеки екип си има примамка и ти, точно ти, си нашата.
В такъв случай, аз ще съм примамката. - Ти ще си, дявол да го вземе.
Да го направим? - Да го направим.
Да. Боже мили!
Може ли...
Ще изпиеш ли едно питие с мен? - Спри да пиеш.
Ти си наблюдателят на Мич. - Да, наблюдавам.
Лийдс е ей там. Ще хвърля едно око.
Дами и господа, приветствайте нашата домакиня, Виктория Лийдс!
Благодаря ви. - Толкова много хора.
Като поздрав за добре дошла в залива, аз...
Боже мили! Мич, това е за теб.
Чакайте, Виктория! Планирал съм нещо много специално за вас.
За всички вас. Бог да ни е на помощ.
Ще оставя това. Така...
Давай.
Странно. На кого е риболовно дружество "Анджело"?
"Хънтли" не зареждат ли риба от Флин? - Да проверим.
Чакай, чакай.
Мич... - Просто интуиция.
Проклятие!
Вие двамата, какво правите тук?
Здрасти. Първа среща. Не ме упреквай, става ли?
Колко детинско! Знам какво кроите.
Дами и господа, аплодисменти за това изпълнение.
Добре се справи, Рони.
Къде се научи да танцуваш така?
В еврейското училище.
Трябваше да си с нас тази вечер.
Имаше задължения.
А в момента си пиян.
Не разбирам, човече.
Ако смяташ, че тук има наркотици, обади се в полицията.
И после? Ще хванем само дребните риби? А на големия кит да му се размине?
Чуваш ли се какво говориш? Предизвиквам те.
Кажи нещо, без да споменаваш океана. - Зависехме от теб тази вечер.
И ти се прецака. Отново.
Внимавай.
Наистина ли? Набий си го в главата, Мич.
Ти не си ченге. Не си скапан закрилник.
Ти си спасител, Мич, който стои на шибания си пост по цял ден,
защото само там има някаква власт. Това е реалността, Мич.
Спасителите нищо не могат. - Ела!
Не ме докосвай. - Да вървим.
Иначе какво? Какво ще направиш, Мич?
По дяволите!
Не съм те докоснал. - Задник.
Охлади се, чистачо на басейни.
Това е "Бълващата комета".
Защо стоите така? Да ударим по няколко!
Здравей. - Здрасти. Благодаря ти.
Съмър, днес е твой ред. - Да, знам.
Мич?
Мисля, че снощи и двамата казахме някои неща, които не мислим.
Не и аз. Мисля всичко, което казах.
Никога ли не си се напивал и говорил неща, които не мислиш?
Честно ли? Сгафих. Осъзнавам го.
Съжалявам.
Гледах как печелиш двата си медала.
Беше невероятен, когато беше само ти.
Но когато отиде на щафетата, стана част от отбор,
Олимпийският отбор, твоето семейство,
пропиля шанса си, защото си егоист.
Спасителите са нашият отбор. Те са семейството ни.
Това са ключовете от дома ни. Ти ми доказа, че не искаш да си част
от това семейство, така че приключихме.
Единствените неща, за които ти пука, сте ти и твоите медали.
За този медал ли говориш?
Наистина впечатляващо. Не бяха ли два?
Не е там работата. - Замърсяваш околната среда.
Слушай, Мич, знам, че оплесках нещата, ясно?
Трябваше да те послушам. Искам да съм част от този отбор.
И няма да те разочаровам отново, кълна се.
И между другото, мисля, че си прав за Лийдс.
И съветникът... Как му беше името?
Съветник Родригес. - Да.
Точно. Мъртвецът. Имаше часовник. Хубав часовник "Таг".
И аз съм го виждал. Носеше го един от главорезите на Лийдс.
Точно така. Видя ли?
Искам да помогна, човече.
Искам да помогна.
Добре. Ще ти дам още един шанс.
Съветник Родригес е свързан с това. Съдебният лекар приключи с тялото му.
Имам план.
Хора, не разбирам коя част от плана е това.
Пусни се по течението. - Претърпял си злополука.
По твоя вина. - Всички сме тъжни.
По моя вина ли? Защо да е било по моя вина?
Трябва ми по-голяма престилка. - Няма такава, която да ти стане.
Да нямаш по-добра идея? - Мисля, че имам.
Само че няма да ти хареса.
Добре, чисто е. Да тръгваме. - Добре, завия наляво.
Кой те е учил да шофираш, Стиви Уондър ли?
Огромен си, пич. Трудно е. - Просто ме закарай до моргата.
Отиваме към моргата. Наляво. Ляв завой.
Внимателно. Добре. Чисто е, чисто е.
Добре. О, не! - Какво?
Какво пише? - "Морга".
Точно.
Докарах ни до моргата.
Супер. Добра работа. - Да.
Дегизировката е страхотна. Наистина се чувствам като лекар.
О, не!
Разчети маркера на пръста. - Мирише на кисело мляко.
2816.
Прочети 12-ти ред.
Боже! Ред 12: "Алвеолите са чисти."
Значи, че не е имало дим в дробовете.
Тогава как е умрял? - Именно.
МакПрелестни, ела да ми помогнеш. - Боже, как?
Провери го долу за следи от убождане.
Отдолу ли? - Не се лигави. Повдигни скротума.
Няма да го пипам. - Вдигни му топките
и огледай за нещо необичайно. - Там няма...
Боже мили!
Срамни части, пич. - Дори не си погледнал.
Боже.
Пич, тук имало ръкавици.
А ти нищо не каза. Да...
Започвам. Готово.
Кажи ми какво виждаш. - Косми. Много косми.
Не се е почиствал. - Огледай по-добре. Повдигни топките.
И се доближи. - Боже, вони!
Не знам, човече. Има нещо голямо. Има нещо. Има дупка.
Това е анусът му. - Усмивка.
Добра работа, д-ре. Това ще го публикувам.
Няма да го публикуваш. Интернет е вечен.
Просто една шепа топки.
Отвратително е.
Боже!
Не мога да се съсредоточа, покрий му оная му работа.
Ти я покрий. Зает съм.
Слушайте. Цервикални фрактури на пети, шести и седми шиен прешлен.
Ето как е бил убит. Счупили са му врата.
Може да е от всичко. Нали скочи от лодката с него?
И да паднеш с главата надолу по стълбите, няма да се потрошиш толкова.
Направено е умишлено. Защо никой не го е разбрал?
Какво да разбере?
Счупен на няколко места врат. Няма дим в дробовете, значи е умрял,
преди да се запали лодката. Никой не го е разбрал,
защото е убийство. Някой го прикрива. - Мама му стара!
Трябва да разпитам тези момичета. - Били са дрогирани.
Няма да помнят нищо. - Още причини да разследваме.
Някой идва. Скрийте се! - Прибери го.
Какво ще правим сега? - Ще се скрием.
Къде?
Не обичам затворени пространства.
Идеята беше лоша.
Не се дръж като бебе. - Боже мили!
Млъквай! Ще ни хванат. - Лежа върху мъртва старица.
Няма да те ухапе! Би ли млъкнал?
Защо легна там? - Само при мен ли има тяло?
Млъквай! - Мирише на тост със сирене и яхния.
Току-що почеса топките на мъж. На кого му пука в момента?
Това беше лоша... Нещо току-що ми капна.
Затвори си устата. Всичко е наред.
Боже!
Пак капна. - На мен не ми капе.
Формалдехидът топи мазнините. - Какво?
Върху лицето ти капе втечнена некротична мазнина. Сега млъкни!
Какво каза?! - Лягай и млъквай!
Стига си се оплаквал.
Някой идва, тихо!
Той е.
Родригес. Взе ли фалшивата папка?
Спокойно. Тук сме, защото ти му счупи врата.
Всичко е наред. - По дяволите! Вземи се в ръце!
Не! Дотук бях. Излизам.
Недей, дяволите да те вземат!
Мамка му!
Какво ще правим?
Здравейте, господа.
Всичко свърши, ще ми трябват тези папки.
По дяволите! - Телефонът ми.
Май е в стаята за почивка. - Мамка му. Дай ми този телефон!
Спасител.
Това не беше честно!
По дяволите.
Ще докарам колата. - Чакай ни от другата страна на парка.
Мич, задръж. Виж това.
Извинете. Мотопедът е много хубав. Гледали ли сте Олимпиадата?
Защо си ме сграбчил така? - Защо ти караш?
Не минавай през тревата. Тъкмо са я наторили. Следвай пътя.
На него съм. Ето ги там! - Внимавай!
Не блъскай това прекрасно коли! Нямаш уважение към нищо.
Спри. Покажи малко уважение към майките с бебета.
Видях. - Стой на пътеката. Поеми белия.
И без това ме бавиш.
Дай ми телефона.
Боже! Не мога да повярвам, че го направих.
Не мога да повярвам. - Съмър, погледни ме.
Боже мой! - Къде е телефонът ти?
Не е моят! - Съмър, добре ли си?
Онзи ми взе телефона! - Добра работа!
Благодаря!
Къде отиде? - По дяволите!
Разкарай се!
Мич, вземи този. - Благодаря ти, Майки.
Здравей, сладурано.
Отивам да се оправя с лошия човек в къщата ви. Ти си яж.
Той защо е дошъл?
Този телефон ми трябва.
Този ли?
Опа! Майната му на телефона ти.
Сега ще те просна, задник.
Хей, чакай! Без детските снимки.
Покажи малко класа. - Прав си.
Време е за баня, лайно такова.
Елърби, какво научихме от заподозрените?
Единствените заподозрени сте вие. Обърнахте каналите
на писти за екстремни спортове. - Да, защото преследвахме някого.
А, така ли? Моя грешка.
Само че "преследване от спасители" не съществува!
Полицията може. Когато вие го правите, все едно едни момчета гонят други.
Без да се обиждате. - Няма проблем.
И просто ще ги пуснете?
Добре, как да ви обясня, че да ме разберете?
Ние ли не разбираме? Ние?
Не го казвай! Ти си просто с тен.
Точно така. - Хайде, братко.
Дори да бяхте полицаи, а вие не сте,
и дори да беше в юрисдикцията ви, а не е така,
и дори да имахте основателна причина да ги гоните, каквато нямате,
всичко това пак би било напълно незаконно.
Хубаво, значи е добре, че не сме полицаи.
Сякаш нарочно сте чули само 1% от онова, което ви казах.
Мич, ти ли взе Броуди от плажа,
за да проникнете в моргата днес? - Да, бъди сигурен.
Абсолютно и ето защо. Случаят с лодката на съветника,
не е инцидент. Няма дим в дробовете,
вратът му е бил счупен на няколко места. Вероятно е умрял,
преди да се запали лодката. Разследването ни установи,
че всичко води към "Хънтли". - Вие не разследвате. Спасители сте.
Разследва полицията. Когато вие го правите,
сте група мъже, разследващи друга такава.
Не се обиждай. - Няма проблем.
Имате ли някакви доказателства? - Прочетох доклада на съдебния лекар.
Всичко беше там, преди да го подменят. - Аз записах всичко с телефона си.
Къде е той? - Унищожиха го.
Добре.
Значи единственото ви доказателство е унищожено.
Точно така. Всички доказателства.
Изчезнаха. Няма ги. - Бяха лошите типове.
Не искаха да го вземем. - Добре.
Ще ви обясня така, че да ме разберете. - Ето, пак го каза.
Успокой се. - Пак го каза.
Искам да разбера защо го казва. - Добре. Вижте сега...
Оставете полицията да прилага закона. Става ли?
А вие вършете онова, за което ви се плаща.
Сещате ли се? Спасителни работи. - Пляс, пляс.
В противен случай ще ви уволня.
Сега трябва да разчистя вашата бъркотия.
Бум.
Имате основание да сте ядосан, за което се извинявам.
Винаги ли правиш обратното на това, което хората ти кажат?
На мен ми изглежда спокойно. Тихо и приятно.
Не, трябва да гледаш внимателно. Знаех си.
Морска компания "Флин". - Какво за "Флин"?
Те доставят риба на клуб "Хънтли". - Е, и?
Въпросът е: кой е Анджело, по дяволите?
Видях контейнерите в "Хънтли", а сега на яхтата й.
Мич, невъзможен си. - Инстинктът ми подсказва,
че става нещо нередно, а топките ми, че трябва да проверим.
Защото моите топки казват: "Спокойно".
Топките ти звучат като 3 г. момиченце! - Не знам, просто така си звучат.
Но пък са мъдри.
Кажи на умните си сбръчкани топки, че отиваме до "Хънтли".
Пич, да се промъкнем там. - Не, казва се: "да проникнем в тила
на врага". Това и правим. - Очакват ни.
Затова минаваме под прикритие. Ще се дегизираме.
Помни. Под прикритие сме. - Ясно.
Под прикритие съм.
Малко си прекалил. Защо си се гримирал?
Как "защо"? - Олял си се.
А какво трябваше да направя? - Да търсим скапаната флака.
Риболовна компания "Анджело". - Какъв егоист си!
Да не мислиш, че беше лесно? - Много впечатляващо, принцесо.
Концентрирай се!
Хайде.
По дяволите!
Не мога да повярвам, че Лийдс го прави посред бял ден.
Да. Иска се кураж.
Мама му стара! Като "В обувките на сатаната".
Да, пич, като в сериала е.
Беше прав. - Да, точно така.
Да го извадим! - Хванах го.
Хвани другия крак. - Готово.
Подгответе носилка!
Полицията е. С какво да помогна, спасителю?
Елърби, ела бързо в "Хънтли". Открих дрогата.
Да, звучи чудесно, Мич, но точно сега съм зает с още труп.
И този е на твоя плаж. Чу ли?
Сега пък е нападение на акула. - Откачена работа.
Идва спасител. - Нали беше под твоя юрисдикция?
На плажа не е имало труп от години. Има връзка с "Хънтли".
Намерих наркотици, те стоят зад това. - Мич, Торп е.
Шефът ти. Спри с тези глупости за "Хънтли"!
И въобще не идвай тук. Ще се видим в управлението.
Трябва да се оправя с новия ти публичен скандал.
Тази сутрин Емералд бей бе разтърсен отново. Откриха още един труп.
След скорошната смърт на Родригес, местните искат отговори.
Не мога да повярвам, че не е имало никой на първи пост.
Направо нямам думи. Кой трябваше да е на смяна?
Аз, сър. - И къде беше?
Дебнеше една от най-видните жени в Емералд бей?
Пренебрегнал си юрисдикцията си? - Сър, отскочих да проверя "Хънтли"
и открих флака. - Предупредих те
да се придържаш към работата си. - Не е виновен.
Не ми остави избор. Напусни плажа. Назначавам Броуди на твоето място.
Чакай. Няма да стане. Няма начин да...
Можеш да се справиш и насън. - Не искам поста. Не...
Имаш два златни медала, нали? Ти си като Стивън Хокинг в плуването,
като махнем парализата.
Освен ако не искаш да те сменя с друг. - С цялото ми уважение,
но мястото е за Стефани Холдън. Познава залива.
Вече не ме интересува мнението ти, Бюканън.
Свободен си.
Броуди, Броуди, върни се.
Сега сме само двамата. Помогни ми да държа приятелите ти под контрол
и ще останеш тук задълго.
Ако не, пробацията ти може да се прецака.
Добре си поговорихме, Броуди. Ти си моят човек. До утре!
Давай.
Прецаках го.
Върни плувките, Мич.
Тръгвам.
Да не мислите, че съм го искал? - Явно да.
Стефани трябваше да заеме мястото му. - Съгласен.
Ти какво би направила? - Не бих приела поста,
дори да бяха ми го предложили. - Беше капан.
Хора, стига! Моля ви.
Искам да работите заедно, за да помогнете на Бийбър
да разбере защо има труп на плажа ни и как Лийдс внася наркотиците в залива.
Успех.
Мич. Ей, Мич!
Съжалявам.
Искам да ти дам нещо.
Моят ментор ми ги даде. Ключовете от Първи спасителен пост.
Новото ти място. - Не. Не съм готов.
Не съм готов за това, човече. - Те имат нужда от теб.
"Успех, Мич!"
Здрасти, Мич. Проверявам как си.
Обади се. Тревожим се за теб.
Не, благодаря.
Мич. Броуди е.
Засякох те на станцията, знам, че слушаш.
Надявам се, че не откачаш и не се тъпчеш с въглехидрати.
Всички те поздравяват. Връщай се, човече.
Наистина ще си ми от помощ, братко.
Всичко зависи от това какъв план ще изберете.
Има ли Интернет? - Да, фантастични планове с Интернет.
С работещ Интернет, широкообхватен... - Добре.
"Самсунг" разполага с всички екстри на информационните технологии и...
Нещо против да ви прекъсна за малко? - Какво правиш тук?
Тук съм, за да ти припомня кой си.
Хайде, приятел, зарежи това!
Обувки?
Носиш униформени обувки?
Наистина ли си паднал толкова ниско? - Да.
Бих искал да си купя...
Мич? - Да, Мич.
Хайде, мъжки! Ти не само пазиш залива.
Ти си заливът.
Мич, той има нужда от теб.
Знаете ли някой хубав бар наоколо?
Да знаете откъде мога да наема велосипед?
Да, нагоре по пътя. Не е далеч.
Плажни крадци.
Махайте се! Това е моят плаж! - Добре, изчезваме!
Еха! Видя ли това?
Здравейте. Ще ми помогнете ли да разбера чии са тези неща?
Този хладилник е... готин.
Елърби? Какво става? - Как си?
Лейтенант Броуди! Какво има в хладилника?
Органи на черно от буги-борд злодеите ли?
Това ли имаш предвид? Не, не.
Всъщност това е за теб. Виж, аз не съм Мич, ясно?
Знам си мястото. Аз съм само спасител и толкова.
Искам да се уверя, че с теб, започваме начисто. Това е.
На идване взех нещо малко, специално за теб.
И то е двойно шоколадово смути от "Чен".
Двойно шоколадово смути от Чен? - Да. Най-добрите.
Знаеш ли, не бива.
Но днес мога да наруша диетата.
Днес е ден на вредната храна.
И между другото, сложих ти допълнително протеини, приятел.
Мой човек. - Знам, че искаш да си във форма.
Съмър!
Съмър.
Стига, Съмър.
Мисля, че попаднах на нещо голямо.
Наистина имам нужда от помощта ти.
Моля те!
Завършила си морска биология, нали? - Да.
Погледни ги. Кажи какво мислиш.
Приличат ли ти на ухапвания от акула?
Не, не всички са от акула. - Дайте да погледна.
Боже, не понасям кръв. - Искам да кажа, може би тази.
Тези определено не са. - Значи може да са рани от нож.
Да, възможно е.
Боже мой, това е Дейв!
Боже! - Какво?
Не гледай снимката. - Рони, какво каза?
Дейв. Работихме заедно. - Кой е Дейв?
Какво правехте? - Занимавахме се с техника.
Няма да разбереш. - Ще разбера! С каква техника?
Дейв ми каза, че работи с Лийдс, върху нещо, свързано с "Хънтли".
Мич беше прав. И двамата са били мъртви, преди да попаднат във водата.
Мич навърза нещата. Лийдс се отърва от него,
ние вероятно сме следващите. - Мамка му.
Рони, имам нужда от помощта ти. - Не.
Да. - Не. Няма.
Да. Моля те. - Добре, става.
Наистина го оценявам. Знам за лаптопите,
но нищо не разбирам от компютри.
Дейв е имал достъп до сървъра на Лийдс.
Имаш предвид "мрежа". - Да.
Това исках да кажа. Добре. Вземаме една флашка и я пъхаме.
Влизаме в облака й и крадем всичките й бисквитки, нали?
Минаваме право през защитната стена.
Говориш безсмислици. - Ще я прескочим.
Не е като да го извършиш физически. - Добре де. Можеш ли да го направиш?
Готов съм. - Вече?
Да. - И какво открихме?
Много мръсотия: мръсна дрога, мръсни имоти, мръсни яхти.
"Мръсотия" ли? Какво ще я правим, Рони?
Имах предвид доказателства. - А, доказателства! Защо не каза така?
Да! - Благодари на Бога, че си хубав.
Наистина се гордея с теб, човече.
Хора, направихме проучване и Мич се оказа прав.
"Хънтли" са начело на огромна наркооперация.
Но Лийдс не е тук заради дрогата, а заради имотите.
Планира да направи целия залив частна собственост.
Да, но няма да й позволят. - Напротив.
Всички политици в града са в списъка й с подкупи.
Родригес, косматият. - А бизнесмените?
Повечето са продали или преотстъпили собствеността си.
Лийдс изнудва останалите. Дейв е хаквал сметките им.
Тя е съвременният Джей Едгар Хувър. - Човекът с прахосмукачките?
Не. Но има един опонент.
Кой? - Чен.
И ако нещо му се случи, градът ще вземе имота му.
И на кого ще го продадат? - Трябва да го предупредим.
Не са го виждали няколко дена. Лийдс прави купон на яхтата си довечера.
Гарантирам ви, че ще намери начин да го качи на лодката си.
Трябва да отидем на партито.
Какво? - Съмър, с теб ще търсим флаката.
Вие намерете Чен. Дали ще проработи? Може би.
Ще има ли изненади по пътя? Напълно е възможно.
Ще умре ли някой?
Не знам. Може би Рони. - Извинявай, какво каза?
Но ние сме спасители.
Спасяваме животи. Знам го, защото вие спасихте моя.
Да вървим да сритаме задника на тази кучка.
Да го направим. - За Мич.
Благодаря.
Спасители, каква изненада. - Здравей!
Виктория, искахме да дойдем лично и да ти кажем,
колко сме развълнувани, че ще работим с теб,
вместо против теб, след като...
След като... - Мич го няма.
Няма го. Интересува ни само как да опазим залива.
Знаем, че ти искаш същото. - Точно така.
Винаги съм харесвала и двете ви.
Насладете се на партито. - Изглеждаш поразително.
Е, все някой трябва да е такъв.
Какво си облякъл? Къде са ти ръкавите?
Знам къде е флаката. - Къде? Под лодката ли?
Да. Възможно е. - Моля те, не умирай.
Дали да се целунем? Аз мисля, че да.
Иначе никога няма да разберем,
какво би било. Ако умра... - Да го обсъдим по-късно.
Струваше си да се пробвам. - Добър опит.
Не прави големи глупости.
Няма.
Съмър. Съмър! - Да!
Контрабандата е била долу през цялото време. Трябва да кажем на Мич.
Добре. Но Мич не си вдига телефона, откакто го уволниха.
Използвай радиото! Винаги го слуша. - Да, добре.
Кажи му, че Броуди е открил флаката и трябва да се срещнем
на яхтеното пристанище в 0900. - 0900 е 9:00 сутринта,
значи вечерта ще е "2100". - Много тъпа и объркана система.
Военните в цял свят я използват. Ще му кажа 2100.
Ей, хора!
Обзалагам се, че Лърч знае къде е Чен.
Мич, ако ме чуваш, беше прав. Намерихме дрогата на лодката на Лийдс.
По дяволите!
Вторият етаж е забранен за гости. - Предполагам, че с теб сме сами.
А ти приличаш на лошо момче.
Какво ще кажеш да направим някоя беля?
Прекалих с шампанското.
Госпожице?
Стефани! Дявол те взел! - Чен!
Ей, добре ли си? - Канеше се да ме убие.
Проклятие! - Какво става тук, по дяволите?
Мамка му! - Да ви виждам ръцете!
Еха! - Боже мили!
Съмър! - Боже! Убих ли го?
Не, само му срита задника. - Слава Богу!
Ето ключа. - Броуди намери флаката.
Да те измъкнем от тук и да се обадим на Елърби.
Ами Лийдс? - С Рони ще я държим под око.
Добре. - Да.
Оставаме на лодката на злодеите.
Джейсън Борн е нищо в сравнение с мен!
Моля за вашето внимание.
Утре по това време
разширяването на "Хънтли" ще бъде официално.
Засега нека се насладим на хайвера, шампанското и фойерверките.
Наздраве!
Имаме проблем.
Избрал си грешния момент да послушаш съвестта си, Броуди.
Чен се измъква. Как така Чен се измъква?
Идиоти! Опитват се да ни изиграят. Вземете хеликоптера,
ще се срещнем на баржата. - Какво ще правим с него?
Което трябваше с Чен. - Измъкнахме Чен.
Мяркали ли сте Броуди? - Не, не сме.
Какво?! - И изгубихме Лийдс.
Добра новина. Открихме я.
Лошата новина е, че Броуди е в клетка на кърмата.
Боже мили! - Да тръгваме. Хайде.
Събуди се малко, красиво глупаче.
Колко жалко! Защо ти трябваше да душиш наоколо?
Може би Торп греши за теб, в крайна сметка.
Какво?
Торп ли? Защо го споменаваш? - Още не си проумял тази част.
В която го подкупвам, Мич е уволнен, а ти, глупако, заемаш мястото му.
Трябваше само да си спасяваш, да трупаш тен.
А ти реши да се правиш на Мич и да спасяваш залива.
Колко дълго можеш да задържиш дъха си? - Не, изслушай ме...
Боже... Мамка му! Не! Трябва да ме изслушаш!
Откачалка! - Ако бях мъж,
щях да съм "целеустремена". Давайте! - Изслушай ме!
Приятно плуване!
Какво, по дяволите...
Мамка му, брато! По дяволите!
Благодаря ти. - Къде е Лийдс?
Лийдс ще избяга с хеликоптер от баржата с фойерверките.
Не и ако я спрем. - Какво?
Хайде, приятел.
Как? - Гледай и се учи.
Рони, отговори. - По дяволите, Мич, успял си!
Спасих Броуди. Жив е и е добре. Намери начин да запалиш фойерверките.
Слушай! Искам да осветиш небето.
Дадено, Мич.
Това там трябва да е лодката й!
Ето го пулта. - Давай.
Добре, да видим какво си имаме тук.
Проклетите спасители! Безобразие! Погрижете се за тях най-сетне!
Какво става? - Залегни!
Г-це Лийдс, наближавам баржата. Ще ви чакам горе.
Добре, добре. - Да му се не види!
Ще избяга! - По дяволите!
Рони, Си Джей, сега е моментът. - Добре, Мич. Заемаме се.
Никога не съм виждал такъв интерфейс. Мамка му!
Погледни ме! Ти си експертът ни.
Ти си нашият хакер.
Аз съм хакерът, мамка му.
Хайде, Рони.
Да тръгваме. - Зад теб съм, пич.
Внимавай, има морски таралежи тук. - От смъртоносните ли?
Да вървим, партньоре. - Харесва ми как звучи.
Боже...
Боже мой, стана!
Вътре съм. - И... Огън!
По дяволите!
Получи се, обръща!
Време е. - Точно така.
Защо се бавиш? - Г-це Лийдс, тъкмо заобикалям.
Би ли убил това псе най-сетне?
На второ ниво! Огън! - Да те видим, шибаняко!
Мич!
Зарята приключва. Можеш да кацнеш.
Мамка му!
Ела от тази страна, малоумнико!
Огън. - Нищо не работи. Мисля, че свършиха.
Скъпи, както винаги, трябва да правя всичко сама.
Мич! - Не се тревожи, мъртъв е.
Заради теб. - Разбира се.
Нали осъзнаваш, че държа оръжие?
Колко импулсивно...
Заради това пасна идеално на плана ми. - Лийдс!
За Бога! Няма ли да умреш най-сетне? - Пусни момченцето.
Това няма да свърши така, Мич. Не си тук, за да го спасиш.
В крайна сметка той ти отне работата. Затова си го застрелял.
Но преди той стреля и те убива. - Не знам. Звучи ми малко сложно.
Да, звучи доста фалшиво. - Няма да ти се размине!
Вече ми се размина, Мич. Знаеш ли, най-хубавото на победата е,
че можеш да напишеш сценария на историята.
Нали така, г-н Златен медал? - Да ти го начукам!
Ще пропусна.
Какво е това? - Какво, по дяволите...
Голям червен бутон.
Големият червен бутон.
Време е да умрете, момчета. - Не!
Роден съм от морето!
Ям огнени корали и пикая солена вода!
Чеша си гърба с пениса на кита,
а гърдите си търкам с топките му. - Какво е това, мамка му?
Ще умра, когато приливите спрат и луната изчезне!
Дотогава...
Давай, скъпи.
Аз съм дете на океана, мамка му. - Колко вулгарно!
Просто я взриви, Мич! - Да.
А и получих адреналин от един шибан морски таралеж.
Да не си се убол на някой? Може да те убие.
Така е. Имам отчаяна нужда от лекарска помощ.
Не беше толкова зле.
На късмет е. Вземи го. - Какво?
Боже, има толкова много кръв. Защо продължавам да гледам?
Защо се забави толкова с Лийдс? - Не исках да изглежда твърде лесно.
Адреналинът те поддържа жив. Добре, че ни накара да ги вземем.
Полека.
Този път сам спаси живота си.
Благодаря.
Здрасти...
Чух, че си бил...
Бил си прав през цялото време и...
Аз ти дължа извинение.
Дължа ти извинение.
Не ми дължиш нищо.
Спасихме залива.
Можеш да се свържеш с нас чрез раковината по всяко време.
Хайде, братко.
Мой човек. - Мой човек.
Коя част от "уволнен си" не ти е ясна, Мич?
Разкарай се от плажа ми, или ще те арестувам.
Хей, Торп.
Боже!
Това е нашият плаж, заднико. Ти си арестуван.
Страхотен десен прав, Броуди.
Най-сетне ме нарече по име.
Здрасти, хубавецо.
Здравей.
Добро утро. - Добро утро.
Искаш ли закуска? - Да.
Супер.
Палачинки? Бекон? - Да.
От пекарна "Синабон"?
Видях те. - Още си тук?
Да, просто... С бекон ще е супер.
Добро утро.
Адско кроше беше, г-не. - Мерси.
Имам предвид, че не е като в наръчника на спасителите.
Казах ти, че ще се науча по-добре, ако има с кого.
Не говори прибързано.
Боже. Да не би току-що... да погледна пениса ми?
Сега сме квит.
Боже мили! Закъсняваме. Трябва да вървим. Хайде.
Намерих нещо.
Как го откри? - На брега. Хвърли го само на 2,5 м.
Благодаря ти. - Пак заповядай. Винаги.
Е, хора, след като намерихме наркотиците, спасихме Чен
и помогнахте да взривя лошата с римска свещ,
за мен е удоволствие да кажа, че официално вече не сте стажанти.
Поздравления.
Още нещо много важно. Искам да ви запозная с новия ни шеф,
ръководител на участъка в Хаваи през последните години.
Удивителната кап. Кейси Джийн.
Само аз ли... - ...я виждаш на забавен кадър?
Да.
Ще отнеме малко време.
Така го правим.
Мамка му.
Добре, започваме. - Мисля да се поразклатим.
Видяхме го при съдния... Съдебния...
Видяхме го при съдия... - В доклада на съдебния лекар.
Ясно. В доклада на съдебния лекар". Да, беше в кръвния доклад.
Рони. - Какво?
Стига си гледал поничките така, отърви се от тях.
Това беше смешно.
Като надрусан делфин си, но не чак толкова досаден.
Ти си като човек, чукал джет.
Невъзможно е, но пък щеше да е яко. - Какво?
Добре, заемам се.
Побързай. - Как го направи?
Адски корав съм. Какво казват топките ти?
"Не следвай топките на Мич. Те са глупави".
Тайнствените ти топки искат да влезем в картела ли?
Топките ми говорят...
Провери го отдолу за убождания.
По дяволите! - Това е... Космато.
Боже, става все по-секси тук долу. - Усмихни се.
Харесвам гърдите ти, толкова са...
И аз харесвам твоите.
Не се получава, като ми отговаряш по същия начин.
Си Джей, защо костюмите ни са толкова изрязани?
За да сме по-бързи във водата.
Просто кажи "еха", моля те. - Дано цицоманите не...
Добре.
Щеше да ми хареса, ако носеше по-тесни панталони.
Защо ти е да играеш Мич Бюканън?
Шегуваш се. - Не, бях Мич Бюканън 20 години.
Ще участвам ли в продължението? - Мисля, че би трябвало.
Изглеждам ли като кльощав дребосък до него?
Превод: The Dark Queen Редакция: gpym4e
TRANSLATOR'S HEAVEN 2017