<<< УНАКС ТИЙМ < 2017 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Gushifly & Владислав Владев
"Смъртта е само портал към нов живот.
Живеем днес, ще заживеем пак и в много форми ще се завърнем."
Египетска молитва за възкресение
Англия, 1127 г. сл. Хр.
Англия, сегашни дни
Какво е това, по дяволите? - Не знам.
Дяволите да ме вземат!
"Крос рейл" е най-големият строителен обект в Европа.
Издълбани са 41 км нови тунели под повърхността на Лондон.
Днес, гробница, пълна с ковчези на рицари кръстоносци...
Хората не осъзнават, че Лондон е гигантско гробище.
Модерен град, изграден върху векове смърт.
Поради близостта си до Темза, половината от мястото е наводнено.
Още повече са ковчезите под водата. - Гробницата датира от Втория поход,
което значи, че там лежат рицари воювали в Египет, преди да се завърнат.
Разкрити са тайни за историята на Англия.
Отстранете ги, моля.
Дами и господа, моля да прекратите дейността си.
Тунелът се пренасочва на север.
Поемаме контрол над мястото.
Моля, съберете екипировката си и напуснете незабавно.
Простете, но аз отговарям за мястото. Какво си мислите, че правите?
Евакуирайте хората си. Ние поемаме оттук.
Кои сте вие?
Насам, сър. Благодаря.
Миналото не може да остане погребано завинаги.
През живота си съм открил много древни мистерии.
Най-после тази гробница разкрива най-мрачната тайна на древността.
Тайна, заличена от историята и забравена с времето.
Принцеса Аманет.
Красива,
коварна
и безмилостна.
Единствена наследница на египетския трон.
Царството на фараона един ден щяло да бъде нейно,
за да го владее без милост или страх.
Аманет щяла да бъде обожествена като Бог.
Но фараонът се сдобил със син.
Момчето щяло да наследи нейната съдба.
Аманет разбрала, че силата не се дава, а трябва да бъде отнета.
Давайки клетва да си отмъсти, тя избрала да бъде слуга на злото.
Сет, богът на смъртта.
Сключили договор.
Такъв, който щял да отприщи самия мрак.
Аманет се преродила в чудовище.
С това обаче не се приключило.
Заклела се да доведе демона в нашия свят, в тялото на смъртен.
Заедно щели да си отмъстят на човечеството.
Заради греховете си Аманет била мумифицирана жива.
Тялото й било отнесено далеч от Египет.
Там щяла да остане завинаги, осъдена на вечен мрак.
Смъртта обаче е портал,
а миналото не може да остане погребано завинаги.
М У М И Я Т А
Месопотамия, люлката на цивилизацията
Настоящем известна като Ирак
Лош късмет, нали, сержанте? Цивилните са си отишли.
Долу е пълно с бунтовници. Закъснели сме.
Мосул Харам
Скъпа Дженифър, разследвай заровения Харам.
С уважение, Хенри.
Можем да го направим. - Не, много закъсняхме.
Командирът мисли, че разузнаваме на 160 км оттук.
Сержант, няма да ходиш там. - Прав си, заедно ще идем.
Поне поискай въздушен удар. - Чуваш ли се?
Лоша идея. - Мъничък, колкото да се разбягат.
Командирът ще разбере къде сме. - Ще лежим 20 години за плячкосване.
Не сме крадци, а освободители на ценни антики, нали?
Дори не знаем какво има долу. - Харам е там. Съкровището.
Преводачът каза, че "харам" значи забранено познание, тоест проклятие.
Още една дума за съкровище. А този тип Хенри, явно го иска много.
Но ще трябва да плати двойно.
Не, този път няма да дойда. - Какво?
Няма да дойда. - Вейл!
Какво ще направиш? Ще ме намушкаш ли?
Не! Откачен негоднико! Ще яздим ден до най-близкия водоем.
Водата е долу, в онова село. Хайде, Вейл.
Къде е приключенският ти дух? - Супер, Ник! Направо чудесно!
Хайде, влизаме и излизаме, както винаги правим.
Кучи син! Боже мой! Ще умрем!
Бягай!
Шегуваш ли се?
Влизаме и излизаме?
Невинаги правим така! - Стълби! Бягай!
Бягай!
Граната!
Ужасно те мразя, Ник! Изобщо не исках да идвам тук!
Нека помисля.
Ако някой ме чува... Тук Л-26, спешно е!
Обсипете мястото на нашата позиция.
Поиска въздушна атака? - Да!
Къде отиваш? Не ме оставяй!
Откъде продължават да извират?
Няма накъде да бягаме! Ще умрем!
Моля те, Вейл, нека помисля! - Ще умрем заради теб!
Остави ме да помисля! - За какво?
Мисля...
Какво? - Мисля...
За какво мислиш?
Най-вероятно ще умрем тук.
Знаех си!
Още съм жив!
Ник!
Харам.
Трябваше да сте на 100 км оттук! - Да, сър!
Но въз основа на разузнаването имахме причина да вярваме,
че бунтовниците държат заложници.
Трябваше или да чакаме подкрепление или да действаме сами.
Беше идея на сержант Мортън.
Оказа се, че цивилните са се изнесли.
Извадили са късмет, но не и ние. - Делта, южен периметър.
Осъзнахме, че сме в центъра на крепостта на бунтовниците,
но беше късно, защото ни разкриха и последва престрелка.
Ефрейтор Вейл, скромничи да признае, но рискува живота си да спаси моя.
Той е герой. Препоръчвам го за отличие.
Нека ви разкажа друг сценарий. - Сър?
В който двама задници на разузнаване, тоест вие,
обикалят цял северен Ирак на крачка от неприятеля.
Вместо да преследвате врага, вие търсите антики.
Крадете каквото откриете и го продавате на черния пазар.
В това време фанатизирани бунтовници опитващи да затрият 5000-на история,
удобно прикриващи следите ви. Отлична измама.
Сержант Мортън?
Къде е? - Какво? Къде е какво?
Писмото и картата, която открадна от мен.
Карта? Не знам за какво говорите.
Как бих могъл да открадна нещо от вас, г-це...
Госпожице...
Добре, сержант Мортън е засрамен да ви каже,
че го приех в хотелската си стая преди три вечери в Багдад.
Докато съм спяла, е преровил нещата ми.
Не съм засрамена, Ник. Отвратена съм.
Изпълнена със съжаление, да.
Но съм изумена от способността ти да имитираш всички качества
на човешка интимност дори и за 15 секунди?
Къде е картата, Мортън?
Сър, признавам, че с г-ца Холзи прекарахме хубава вечер в Багдад.
Дълга и задоволяваща, ако реакциите й се считат за искрени,
но си тръгнах само с хубави спомени.
Навярно съм пропуснал да се сбогувам с нея,
само защото беше изтощена и не исках да я будя.
В отплата за любезното ми отношение...
Сър, както сам виждате, това е "женска ярост."
Боже мой!
Египетска е. - Нещо необичайно ли е?
В Персийския залив сме Вейл. - На 1600 км от Египет. Необичайно е.
Остави ги. Донеси останалото.
Полковник, находката е важна. Хората ви да обезопасят мястото.
Дори не трябва да сме тук. - Работата ми е да се уверя,
че реликвите няма да попаднат у врага. Не знаем какво има там.
Съдържанието на гробницата на Тутанкамон
е оценено на 650 милиона лири. Разбирате ли?
Полковник, ако позволите, с няколко заряда ще покрием дупката,
а г-ца Холзи ще се върне друг път. - Млъквай!
Имате два часа и тръгваме. Влизаш в дупката с нея.
С него? - Да.
Слизаш с нея. Това е заповед! - Ще бъда тук, сержанте.
Влизай в дупката Вейл! - Човече!
Намирам се в дълбоко преддверие.
Има надпис на северната стена. Молитва на Ра.
Шегуваш ли се? Вината е твоя Ник.
Виждаш ли съкровище Ник? Защото аз не.
Виждам статуи, които не мога да изнеса.
Мълчи. - Ти мълчи.
Какво правиш?
Определено е гробница.
Това живак ли е?
Да.
Древните египтяни вярвали, че отслабва злите духове.
Сега знаем, че може да те убие. - Да, след като те подлуди.
Живакът капе от тавана
в дупки по пода, които вероятно са свързани.
Това е система от канали, водеща до...
Пуснете светлините.
Боже мой!
Извадете всичко от чантите.
Не ти ли казах? - Има много злато, Ник.
Намирам се в изкуствена пещера, прилежаща към преддверието.
Надолу водят изсечени стъпала, а в центъра им има канал,
захранващ ритуален кладенец в основата пълен с живак.
Поли от мъниста и пръстени със скарабеи.
Това е висш жрец на Амон от храма в Тива.
Ритуална погребална верига обикаля кладенеца,
като предупреждение за нарушители и да държи хората настрана.
Няма нито една вещ за нечие пътуване към отвъдното.
Няма конопени делви или шабти.
Да си погребан в място като това,
е съдба по-лоша и от смъртта.
Ник! Не си и помисляй!
Има шест стражи около кладенеца с лице навътре, вместо навън.
Каквото и да има там, веригите не са да го извадят навън,
а да го задържат долу.
Това не е гробница.
Затвор е.
Л-26, обади се. - Приемам, сър.
Излизайте веднага. Наближават непознати самолети.
Трябва да излитаме.
Кажи на Грийнуей да уведоми службите. - За какво?
Трябват ми специалисти от Кайро с предпазни костюми и каски.
Джени, нямаме време. По-добре грабвай каквото можеш.
Няма да тръгна, преди да видя какво има в гробницата.
Тръгваме веднага. - Не съм изминала толкова път...
Не стреляй Вейл. Спри да стреляш!
Това са камилски паяци. Дори не са отровни!
Може ли да си вървим, моля!
Да не си полудял Вейл? Какво ти става?
Това нещо ме ухапа по врата, Ник! - Добре.
Ухапа ме! Писна ми от това! Не ми пука! Тръгвам си!
Ти ме освободи.
Моят избраник.
Ник!
Кажи на Грийнуей да изпрати екип да извади това,
или ще трябва да обясняваш защо си ме изоставил.
Направи го! - Добре.
Дръж въжето опънато! - Стабилно е.
Премести го наляво! - Държа го на 9 метра.
Още малко.
Бишъп до Еко. Виждаме силна пясъчна буря,
насочваща се на запад на 3600 м.
Чакайте! Внимавайте с него. На 5000 години е.
Излитаме след 60 секунди. Да вървим.
Много внимателно.
Вдигайте ни веднага! Холзи, сядай!
Трябва ли ти помощ? - Не.
Пак заповядай. - Защо?
Спасих каквото и да е това.
Беше в безопасност 5000 години, преди да пуснеш снаряд върху него.
Иначе нямаше да го намериш. Пак заповядай.
Имаш ли представа какво е това? Значимостта му?
Египетски саркофаг в гробница в Месопотамия.
Защо каза 15 секунди? - Какво?
Каза на Грийнуей, че имитирам качества на човешка интимност за 15 секунди.
Имам предвид, че не бяха 15 секунди.
Колкото и дълго да е продължило, не беше истинско.
Не съм те лъгал за чувствата ми.
Открадна от мен. - Но не съм лъгал.
Някога мислил ли си за друг, освен за себе си?
Това означава нещо.
Нещо по-голямо, отколкото може да си представиш.
Делото на живота ми, а ти щеше да ми го отнемеш.
Колко мислиш, че струва на черния пазар?
Аз съм д-р Дженифър Холзи.
Извършвам предварителен анализ на египетски саркофаг,
открит в провинция Ниневия, Северен Ирак.
Йероглифите определено са от новото царство.
Изглежда, съпругата на фараон Менептра умира по време на раждането,
оставяйки като единствен наследник на трона...
момиче...
на име Аманет.
Ефрейтор, какво правиш синко?
Вейл? - Ефрейтор Вейл?
Проклятие. Ефрейторе, не ме ли чувате? Казах...
Вейл, просто...
Вейл!
Пусни оръжието! - Веднага!
Моля ви, недейте! - Пусни го!
Свали оръжието! - Пусни го!
Свали оръжието! Назад!
Спрете! Не стреляйте! Ще доведе до разхерметизиране!
Ник.
Вейл.
Свали ножа. - Вейл, не!
Вейл, спри!
Съжалявам.
Тревога! Тук е N 4-0-9-9 САЩ С-130 Херкулес.
Какво става? Седнете!
... над Англия. - Англия?
В момента не знам какво става. Заемете местата си!
Загубихме тяга и в двата двигателя. Изгубихме връзка. Снижаваме на 3600 м.
Какво е това, по дяволите?
Бързо! Назад!
Парашутът!
Не знам как да го направя! - Джени, ще се справиш.
Подай ми ръката си!
Г-це Холзи?
Г-це Холзи, мислите ли, че ще можете?
Извинете, какво?
Нужна ни е помощта ви за идентифициране на тялото.
Име на почиталия: Неизвестно
Вейл! - Здравей, приятелче.
Изкара ми ангелите.
Трябва да поговорим Ник.
Какво става? - Знаеш какво.
Мъртъв ли съм?
Мъртъв? Не, но ще ти се иска да беше.
Насам, моля. - Боже! Ник!
Джени...
Какво става?Къде съм? Кой командва тук?
База, тук първи екип. Останките се разпростират на 4 км в гората.
Пристигаме на кея Ейлсфорд. Бъдете в готовност.
Кеят е развалина. Прилича на част от крило.
Турбина на километри от мястото на катастрофата.
Разбрано, екип едно. Съобщението прието.
Открихме тяло. Няма признаци на живот. Изчакайте.
Потвърждавам смъртта. Моля да изпратите линейка.
Разбрано, екип едно. Линейката е на път.
Останките от самолета са пръснати по северния бряг.
Все още горят, но не представляват заплаха.
Какво, по дяволите...
По-добре ела...
Алън? Добре ли си?
Алън!
Боже!
Станете.
Военен самолет на САЩ се разби в Съри тази вечер,
недалеч от Уейвърли Аби.
Как се измъкна от онзи самолет?
Няма и драскотина по тялото ти.
Благодаря.
За какво? - Спаси живота ми.
Би направила същото за мен.
Ник?
Изслушай ме Ник.
Мисля, че трябва да знаеш нещо. Знаеш, че работя с група археолози.
Да. - Развихме теорията,
че египетска принцеса е била заличена от историческите книги
умишлено.
Търсихме нещо наречено кинжала на Сет.
Церемониален нож с голямо бижу на дръжката.
Сет е египетският бог на смъртта.
Легендата разказва, че кинжала и камъка заедно
имали силата да дадат на Сет физически облик.
Убедена съм, че е скрит в Европа.
Откраднат от кръстоносците преди векове.
Открих сведение за него в ръкопис, написан от рицар кръстоносец,
който предполага, че кинжалът е разчупен.
Камъкът е бил погребан с този рицар.
Някъде тук в Англия.
Масивна гробница на кръстоносците е била открита наскоро в Лондон.
Вярваме, че камъкът е някъде в нея.
Гробницата е това, което ни отведе до Аманет.
Мисля, че тя е принцесата в легендата.
Йероглифите разказват, че е убила баща си.
Убила го е? - Заедно с детето му.
Сключила е нещо като договор с бога на смъртта.
А когато видях онези птици и пясъчната буря...
Случва се нещо. Жив си, но не мога да го обясня.
Ела да поговорим.
Съжалявам, но мисля, че разгневихме боговете.
Ще ме извиниш ли? Веднага се връщам.
Моля, идентифицирайте се. - Дженифър е. Свържи ме с Хенри.
Дженифър. - Проблемът е много по-сериозен,
отколкото сме си представяли. Нещо се случва, Хенри.
Тревожа се за него. - Доведи го в Лондон.
Не обсъждай повече нищо с него. Разбрано?
Какво правиш тук? - Джени изглежда добре.
Сигурно сънувам. - Наистина си я бива.
Наистина ли? Спри!
Мислих, че имам шанс с нея. Как можа да се издъниш така?
Имаше живак в онази гробница. - Как забърка това?
Това е в главата ми. - Не е.
Ти ме простреля. - Почакай.
Ти...
Намушка Грийнуей. - Спасих те.
Уби го. - Ти ме простреля.
Опита се да ме убиеш. Преследваше Джени.
Простреля ме. Три пъти.
Да. - Три пъти, Ник.
Третият беше ненужен. Изплаши ме и се паникьосах.
Извинявай, ясно? - Не, не ми е ясно.
Погледни ме. Виж лицето ми! Прокълнат съм, Ник. Ти също.
Има само един начин да го развалиш. Ще правиш точно, каквото тя иска,
или ще стане много по-лошо и за двама ни.
Как така съм прокълнат?
Извинете. Дайте ми минутка. Благодаря.
Между другото влезе в дамската тоалетна. В женската тоалетна си.
Как така съм прокълнат?
Как мислиш, че оцеля в катастрофата?
"Сетепаи." Знаеш какво означава.
Тя има планове за теб. - Планове?
Не може да избягаш. Не можеш да се измъкнеш.
Помощ! Помогнете ми!
Сетепаи.
Ник! Какви ги вършиш?
Права си. Разгневихме боговете. - Какво?
Видях мацето в кутията. - Аманет?
Каза, че съм прокълнат. - Кой го каза? Вейл?
Ковчегът, който намерихме. - Саркофагът.
Имаше надпис на него. - Йероглифи.
Джени, с цялото ми уважение, не ме е грижа за жаргона ви.
Посланието от ковчега, който извадихме от дупката.
Имаше нещо за проклятие, нали?
Ник, имаш сътресение. Беше изложен на токсини.
Как това ще обясни, че знам, че "сетепаи" означава моят избран?
Древноегипетски. Откъде го знам?
В Близкия изток си от години. Чул си го. Забравил си.
Защо избягваш това? Казвам ти. Истинска е.
Ник? Ник, какво има?
Мисля, че си права. Всичко е в главата ми.
Намерих кутия, погледнах вътре, и видях сбръчкана слива на 3000 години...
Без повече проклятия. - Не ти трябва саркофаг, а лекар.
Познавам някого. Специалист в Лондон.
Не казвай, че не искаш да го видиш. Делото на живота ти. Хайде, Джени.
Мисля, че знам къде е.
Тук С81. Намираме се на мястото, 400 метра северно от Уейвърли Аби.
Пожарникарите овладяха огъня, но все още е твърде горещо...
Ник?
Ник! Къде отиваш? Останките са в онази посока.
На правилното място сме.
Ник? Ник!
Не разбирам какво правим тук. Тук няма нищо.
Напротив, това е мястото. - Не, не е.
Останките от самолета са натам, както и моят артефакт.
Там трябва да идем.
Какво, по дяволите...
Как се озовах тук?
Джени?
Ник?
Добре. Достатъчно.
Какво? - Бог на хаоса и смъртта...
Моля? Какво каза?
Всемогъщи Сет, приветствам те в това тленно тяло...
Не, не... Недей!
Най-накрая ще сме едно цяло!
Джени! - Да.
Бягай!
Хайде! Хайде!
Ник? Ник!
Не! Не! Ник! Спри!
Ник! Щеше да ме оставиш ли?
Видя го, нали? - Щеше да ме изоставиш!
Видя го, нали? - Да не съм сляпа?!
Къде отиваме? - Далеч оттук. Магистралата е близо.
Откъде знаеш? - Просто знам.
За Бога, осъзнаваш ли какво е това? - Да, кинжалът на Сет.
Щеше да ме прониже с него. - Камъкът липсва.
Очевидно липсата му наистина я вбеси. - Истина е.
Как така беше в статуята? - Мощехранителница е.
Кръстоносците са ги използвали, за да крият свещени реликви.
Само че тя знаеше, че е там.
Тоест умишлено е свалила самолета тук? - Също поиска да дойдеш в църквата.
Тя ли е искала да отида? Сам и по моя воля поисках да отида.
Казах ти, че искам да видя...
Искам да видя тялото й. - Да видиш тялото й.
Тя те контролира, Ник.
Какви ги говориш? Нелепо е! Защото аз...
Върнах ни обратно при нея. Господи, наистина ме контролира.
Давай, настъпи газта!
Разкарай го от мен!
Мръсно копеле!
Не по лицето! Риташ лицето ми! - Извинявай.
Ник!
Ник?
Джени?
- Ник.
Добре. Ще се справиш.
Дръж я, Ник!
Спипай я! Давай!
Сритай й задника!
Фаза две! Бързо!
Опънете въжетата!
Екип Делта, напред! - Обезвредете целта!
Кои сте вие?
Къде ме водите? Какво се случва?
Не мърдай.
Настанете се удобно.
Кой си ти, по дяволите? - Кой съм аз ли?
Уместният въпрос, г-н Мортън, е кой точно сте вие?
На теория зная всичко за вас.
Военно разузнаване, отличия...
Страница след страница сочат обезпокоителната ви липса на морал.
Папката не съдържа нищо важно за мен, ето защо исках да се срещнем.
Кой сте вие? - Аз съм доктор.
Доктор? - Клинична патология, неврохирургия.
Член съм на Кралското общество. Също така съм и адвокат.
Казвам се Джекил. Д-р Хенри Джекил.
Ето те и теб.
Напоследък специализирам в имунобиология.
Нещо като заразни болести.
Бих желал да ви разкажа една история, г-н Мортън.
История за един мой пациент.
Обещаващ човек.
Човек убеден в своята безупречност,
докато не се разболя.
Болестта се прояви почти недоловимо.
После се разрасна с желание за надмощие
и неутолима жажда...
...за хаос.
Да причинява страдание на другите.
Беше късметлия, защото самият той беше доктор.
Ако злото беше болест, с която да се пребори,
то тогава несъмнено би имало лек.
Бих желал да ви покажа нещо, ако позволите, г-н Мортън.
Добре дошли в Продиджиум, г-н Мортън.
От латинското "монструм вел продиджиум".
"Предупреждение за чудовища".
Извинете ни, но имахме малко време да се подготвим за госта ни,
както и информацията, която Дженифър ни даде.
Истината е, че работи за нас.
Тази работа не е точно наука.
А работата ви е? - Злото, г-н Мортън.
Да го разпознаваме, задържаме, изследваме и унищожаваме.
Тя е най-древното зло, с което сме се сблъсквали.
Какво й причинявате? - Балсамираме я с живак.
При температура от минус 38 градуса живакът във вените й ще се втвърди.
Така ще бъде готова за дисекция. - Дисекция? Нали щяхме да я изучаваме?
Да, чрез дисекция.
Но тя е жив свидетел на история, която едва познаваме.
Тя е заплаха.
Един момент. Аз какво общо имам? - Заради проклятието, г-н Мортън.
Не е някоя обикновена настинка,
която пилешка супа и здрав сън да изцерят.
Избран сте за приемник на върховното зло.
Единствено ние може да поправим това.
Не можеш да промениш съдбата си.
Проклятието никога не ще се вдигне.
Моят избраник беше убит и ти ще заемеш мястото му.
Щом той е бил твоят избраник, защо реши да го убиеш?
Нямаше да го убия.
Щях да го даря с вечен живот.
Да го превърна в жив бог.
Убила си собствения си баща.
Обичах баща си с цялото си сърце.
Единствено копнеех за неговата обич.
Убила си съпругата му. Детето им.
Времената бяха други.
Денят на пробуждането скоро ще настъпи.
Ти ще се превърнеш в Сет.
Светът ще коленичи пред теб.
Ще притежаваш власт над живота и смъртта.
А аз ще бъда твоя.
Ще бъда твоя царица.
Само се отдай. - Ник?
Ник, събуди се. Събуди се.
Ще те убият както убиха моя избраник преди теб.
Изгаря ме.
Какво? - Изгаря ме!
Спрете! Прекратете това! Достатъчно!
Стига вече! Спрете!
Забележително.
Какво очакваше да ти кажа?
Щеше ли да ми повярваш, ако ти бях казала за това място?
Когато Хенри ме потърси, приех заради общия ни интерес.
Използвали сте се взаимно?
Сега тя използва теб.
Виж, независимо какво си мислиш
и въпреки здравия ми разум,
аз държа на теб.
Някъде вътре в теб знам, че си добър човек.
Не го знаеш. - Напротив.
Откъде? - Спаси живота ми на самолета.
Даде ми единствения парашут, без да се поколебаеш.
Мислех, че има и друг.
Г-н Мортън, питие?
Мисля, че открих нещо.
Това, което си видяла...
и което трябва да знаеш...
Изучих завета на старите богове.
Старите богове?
Езикът ви е елементарен.
Това, което всъщност искаш да узнаеш,
е какво се крие зад булото на смъртта.
Да узнаеш какво съм видяла? - Да.
Ще го узнаеш, когато те убия.
Открили са камъка.
Доведе избраника ми тук.
Какво мислиш, че ще сторят с него сега?
Добре дошъл в новия свят на богове и чудовища.
Злото има много имена, г-н Мортън.
Да вземем например Сет. Египетският бог на смъртта.
В Стария завет - Сатана, Луцифер ... - Дяволът.
Именно. - Лоша работа.
Злото е като сянка, стелеща се отвъд света ни,
непрестанно търсеща начин да проникне в него.
Начин да добие плът и кръв.
Бихме могли да изчакаме този ден да дойде
или да се борим при наши условия.
А това ме води към вас. - Да, чудесно.
Спомена, че може да ме отървеш от проклятието?
Да го направим, докторе. Какъв е планът ви?
Г-н Мортън, сложно е. - Нали? Не се и съмнявам.
Става ли дума за спасение на човечеството,
е необходимо да се правят жертви. - Простете за прекъсването.
Открили са го. - Кое са открили?
Хенри, сериозно ли смяташ да го убиеш?
Да убие? Кого да убие? - Дженифър...
Г-н Мортън сам се обрекъл, когато е разкъсал веригата,
която е удържала Аманет пет хилядолетия.
Той е бил избран за идеалния кандидат.
Крадец, физически надарен, импулсивно подъл и напълно бездушен.
Какво? - Това е безумие.
Искаш да сложиш камъка на кинжала и да го прободеш?
Кинжалът ще позволи на Сет да се всели в тялото му.
И след това ще го унищожим. - Задръжте!
Ще ме намушкате преднамерено с нещото?
Точно както египтяните е трябвало да го сторят.
Прекъснали са ритуала, а това е грешка, която не можем...
...да си позволим да повторим.
Какво? Това ли е бил планът? - Хенри, не може да го направиш.
Това ли е планът? - Доминото започна да пада.
Не разполагаме с много време. За жалост трябва да поемем този риск.
Сериозно ли това е планът? - Чу Аманет.
Проклятието не се може да се развали.
Наистина съжалявам, г-н Мортън. Независимо от действията ми ще умрете.
Да, злото е болест.
Разрастваща се зараза, проправяща си път към душите ни.
Светът се нуждае от лек. Вие може да сте този лек!
Достатъчно. - Ще се жертвате за човечеството.
Изобщо не съм заинтересован. - Недей....
Ще се стегнем и ще измислим нов план.
Трябва да вървим. - Не знаеш какво правиш.
Отлично знам какво правя! - Скъпи ми Хенри Джекил,
ако съм виждал белега на Сатаната на нечие лице, то е на приятеля ти.
Ето, вземи го. - Да вървим!
Бягайте, г-н Мортън! - Какво?
Бягайте!
Ник! Отвори вратата! - Не би искала това.
Спри, Джени! Недей!
Няма да ме пуснат, Никълъс. Никога не са го правили.
Какво става? Ти ли спря подаването на живак?
Пийт?
Може и да си по-млад, но трябва да си внимателен с хора като мен.
Не аз искам да те убия, а Хенри!
Аз обмислям сътрудничеството ни.
Предлагам ти съдружие. Злият прероден и приятелчето ти Еди Хайд. Помисли си.
Джени!
Хайде.
Джени, спри!
Помисли си, синко. Хаос и разрушение.
Дамите ще си паднат по нас.
Обичам израженията от болка.
Добра работа, г-н Мортън. Браво на вас.
Да вървим. Трябва да унищожим камъка.
Какво? - Без камъка няма ритуал.
А без него няма и проклятие. - Да. Знам къде е.
Накъде е изходът? - Не зная.
Бог на смъртта, доведи моя избраник.
Призовавам пясъците на Египет.
Вземете ме!
Отведете ме при него!
Избяга и взе кинжала със себе си. Смятаме, че идва към вас, ние също.
Затворете вратите и пазете камъка!
Ник? Да вървим!
Знам къде е камъкът! - Да вървим!
Беше доста напечено.
Последвай ме.
Движим се към гробницата на кръстоносците.
Ще проникнем през северозападните тунели.
Това е моментът, Ник. Това е то! - Дяволски си прав.
Ще взема камъка, ще те доставя на Аманет,
и с това работата ми тук приключва. - Какво?
Ник? - Джени?
Аманет никога няма да я остави жива, друже.
Не можеш да я спасиш.
Вдигнете се и ми служете, мой бойци.
О, не! Не, не...
Ник?
Ник? Ник!
Не трябваше да идваш. - Последвах те!
Да бягаме!
Добре ли си? - Къде сме?
Не зная. Добре ли си?
Страх ме е. - Погледни ме.
Ще открием изход. Само остани с мен.
Ще намерим начин. Остани с мен.
Ще измислим нещо. Всичко ще се нареди...
Не! Джени?
Джени! Не!
Джени?
Не се самообвинявай.
Винаги е била обречена.
Съществува и по-лоша съдба от смъртта.
Ела при мен.
Боли, знам.
Позволи ми да отнема болката ти.
Отдай ми се.
Отдай се. Направи го.
Когато всичко приключи, ще ми бъдеш благодарен.
Обещавам ти.
Съжалявам, но не ни е писано да сме заедно.
Вината не е в мен.
В теб е.
Крадец!
Почакай!
Унищожиш ли камъка, всичко ще бъде изгубено.
Ще бъдеш истински бог.
Ще притежаваш власт над живота и смъртта.
Отдай ми се, избранико мой.
Направи го, любов моя.
Някъде вътре в теб знам, че си добър човек.
Светът се нуждае от лек. Вие може да сте този лек!
Ще се жертвате за човечеството.
Джени? Джени!
Събуди се. Хайде.
Съжалявам. Ужасно съжалявам, Джени.
Джени!
Моля те, събуди се. Наистина съжалявам.
Не знам какво да направя. Моля те, събуди се.
Джени... Събуди се, моля те.
Просто се... Събуди се, Джени!
Ник?
Ник!
Ник? Ник?
Спри! Моля те!
Не знам какво съм и не бих искал да те нараня.
Жива си. Ти си жива...
Толкова се радвам, че си жива.
О, Ник... Направил си го заради мен?
Да.
Допускал съм ужасно много грешки.
Но не и този път. Не и с теб.
Не искам да те нараня.
Никога не съм искал да те нараня.
Не би го направил.
Не го очаквахме, нали?
Те идват за мен.
Ще ми се да имахме повече време...
Ще те намеря.
Сбогом, Джени.
Сгреши за Ник. Даде живота си, за да ме спаси.
Да ме върне към живота.
Да, Дженифър. Той откри изкуплението си.
Обаче на висока цена.
Сега той е чудовище.
Също така си остава човек. Добър човек.
Възможно е. Тепърва ще опознае силите си.
Няма как да знаем коя страна ще надделее.
Между светлината и мрака,
доброто или злото.
Ник? Ник!
Наистина се радвам, че съм тук.
Щастлив съм, че ме върна към живота, но какво изобщо търсим тук?
Къде отиваме? - Приятелю...
Къде е приключенският ти дух?
Горко ми...
Каквото и да е останало от човека в него,
ще претърси света, за да развали проклятието.
Да открие лек.
Злото обаче никога не спи.
И винаги ще го зове. Винаги.
Хенри, той използва силите си да спре Аманет.
Знаеш по-добре от всеки, че може да е най-великия ни съюзник.
Може би.
Понякога е нужно чудовище, за да надвие друго такова.
Превод и субтитри: Gushifly & Владислав Владев
<<< УНАКС ТИЙМ < 2017 > UNACS TEAM >>>