"Понякога е по-сигурно да си в окови, отколкото свободен. "Кафка
"По-добре щастлив, отколкото свободен." Закон за правата на САЩ
451 ГРАДУСА ПО ФАРЕНХАЙТ
Снощи в Денвър - бунт на змиорки, изискващи лекарства,
разрешителни за пътуване и пълен достъп до Деветката.
Дванадесет змиорки бяха арестувани, а графитите бяха изгорени.
Междувременно, тук в Охайо - склад с графити
бе открит край Кливланд,
сред които и рядко находище на химикалки и хартия.
Юкси, отвори "Моите снимки". - Заповядай, Монтег.
Феновете ти те чакат в Деветката.
Двама пожарникари са в болница с леки наранявания.
Комисар Ниари даде изявление,
че властите няма да допуснат щастието на великия ни щат
да бъде застрашено от зли змиорки. Пожарникарите бранят демокрацията.
Чудесен избор. Ще изглеждаш добре.
За индекса на щастието включваме Артър Лейк.
На улицата, капитане!
Да, капитане! Усетих пламъка!
Харесва ли ви?
И тя падна. - Да, капитане!
Като имаш причина да се биеш, можеш да понесеш почти всичко.
Ще ви дам причина. Избихте ми един зъб.
И без това си прекалено красив.
Дай да видя.
И така може да си стоиш.
Всичко загубено се връща при нас под друга форма.
Ще помоля лекаря да ми принтира нов.
Змиорките са лоши.
Те са опасни и искат да всеят хаос в сърцата и умовете ви.
Искат да сте нещастни.
Змиорките качват графити в Тъмната деветка, преди да ги изгорим.
Какво следва да направят местните, сержант?
Да бъдат дейни в Деветката. Ако видите нещо, кажете нещо!
Според змиорките ние ограничаваме информацията. Лъжи!
Сержант Монтег, можете ли да прочетете всяка книга в Деветката?
Да, сър, която си поискам. - Юкси, покажи няколко класики.
Библията,
"Към фара"...
и "Моби Дик".
Стига ви да знаете това. Всичко друго ще ви побърка.
Точно затова сме тук -
да ви закриляме, да сте в безопасност и щастливи.
Разбрано? - Да, сър!
Моля, станете.
Щастието е истина!
Свободата е избор!
Самосъзнанието е мощ!
Спокойно. Тези са с учебна цел.
Някой от вас виждал ли е истинска такава лоша вещ?
Не!
Изгорихме почти всички хартиени книги в страната,
така че, като пораснете, няма да е останала нито една.
Дали да не си вдигне ръцете по-високо? Може да не улуча.
Това не е учение! Засечени са змиорки!
Змиорки на хоризонта! Живо! - Да тръгваме!
Живо! Хайде! Затова сме обучени!
Да горим! Да горим!
Към долината на червените пламъци! - Към долината на червените пламъци!
Армиите фантоми маршируват! - Армиите фантоми маршируват!
Саламандър!
Запали томовете, ярко да горят!
Да вкусят зъбите на саламандъра! - Да вкусят зъбите на саламандъра!
Саламандър! Саламандър!
Защо горим! - За щастие, нали?
Саламандър! - Саламандър!
Майчице! - Хайде! Грабвай чука!
Хайде, живо! - Минете отзад!
Време е за барбекю!
Капитанът иска супа от змиорки! Хайде, момчета!
Пиши, човече! - Какво да кача? Шекспир ли?
Отивам при сървърите. Спаси каквото можеш.
Знаете какво да правите!
Не мърдайте! На място!
Монтег, качи се горе. Хванах го!
Не ме карай да те гоня!
Спрете! Всички замръзнете на място!
Ей, пусни кабела!
Хайде! Да!
Ела ми!
Сънувал си, че ще се скриеш от мен! Събуди се и ми се извини!
Капитане, искате ли и вие? - Огледай в другите стаи.
Приключи ли?
Какво чакаш? - Вас.
Добър вечер, Кливланд. Добре дошли в огненото шоу.
Капитан Бийти и сержант Монтег
откриха змиорки, преструващи се на местни.
Какво наказание бихте искали да видите?
Добре дошли, местни, и всички вие, гледащи Деветката!
Вижте какво открихме, скрито в прекрасния ви квартал.
Нека шоуто започне!
Змиорките не заслужават свобода, нали?
Няма да допуснем да откраднат работата и данъците ни, нали?
Не! Самосъзнанието е сила!
Познайте за какво е време!
Време е отново да горим за Америка!
Не, чакайте! Не, почакайте!
Стоун, дай уреда за пренаписване.
Юкси, плюс 10 години. - Инициирам заличаване на личността.
Да, да! - Изтрийте самоличността му!
Пътешествия? Имал и пари.
Страхотно!
Наслаждавай се на новия си живот като змиорка.
Аз не съм само огън, аз съм огън по сто!
Аз съм като гореща лава за графитите!
Наричат ме "ходеща пещ за щастие"!
Приятно е да се гори!
Всички вие пред екраните, готови ли сте?
Изгори ги, Монтег!
Ето ви, змиорки! Пада ви се!
Как си? - Здрасти.
Ей, още те държи керосинът, нали?
Оттук го надушвам. Да тръгваме.
Къде отиваме? - Да се поразходим след работа.
Говорихте ли с майор Къртис?
Ще стане. В края на годината. - Знаех си.
Майор Бийти. - Да.
Ще ми липсва грозната ви мутра.
Да, най-после ще се превърнеш в мен. - Не, няма да се превърна във вас.
Ще бъда шибаният капитан Монтег.
Ето я и нея.
Спокойно, аз ще говоря с нея.
Дръж си го в панталоните и стой на пост.
Я виж ти, Кларис. Дано днес не ми загубиш времето.
Последният ти сигнал ме прати при момченца с порно.
Активирай ми пръстите, както обеща.
Ако ми пратиш за зелен хайвер, ще ти отнема разрешителното за път.
Глупости! Нужна съм ти.
За колко години те ограничихме? За шест ли?
След всичките ми сигнали би трябвало да съм свободна.
Прекрасен свободен плъх.
Махнете една година от присъдата ми, и ще ви дам нещо хубаво.
Шест месеца, но дано си заслужава.
Капитанът не ти е разрешил да си ходиш.
Защо все те кара да чакаш отвън като куче?
Същият си като Бийти.
Не съм като Бийти.
Всеки си има господар. - Не и аз.
Шпионираш ме, но не правиш нищо.
Защо се притесняваш край мен? - Не се притеснявам.
Като изгаряш живота на змиорки, не изглеждаш притеснен.
Защото ме бива в работата ми.
Замислял ли си се някога защо го правиш?
Пробвай да прочетеш нещо, преди да го изгориш.
Пак ще се видим, Монтег.
Ей, тя е забранена.
Хайде. Насочи ни към едно място.
Капитан Бийти, имам разрешителни на 100 процента.
Нямам търпение да ги видя.
Да видим ще ми намериш ли нов чифт обувки.
Капитане...
Я, какво си намерих тук!
Сигурно се мислите за много хитри.
Сядай! Не мърдай.
Качили ли са нещо в Деветката?
Не. Има само един монитор.
Пусни го. Да видим какво имат да казват.
Преди ботовете и възхода на автоматизираното писане
имаше работа за журналистите...
Журналистите разследваха случаи със седмици и дори месеци.
А после публикуваха поредица статии...
дълги дори няколко хиляди думи на истинска хартия или в Интернет,
или в днешната Деветка, които всеки можеше да прочете.
Но вече никой не четеше.
Или само преглеждаха заглавията, генерирани от някой алгоритъм.
"Хиляди думи"? Гадост.
В жалките ви времена хората бяха ли щастливи? Не.
Имаше толкова много мнения,
че страната потъна във втора гражданска война.
Осем милиона жертви, сред които и баща ми.
Баща ви сигурно е помнел
времето, когато пожарникарите гасяха пожарите, а не ги палеха.
Успокойте се, ясно?
Бенджамин Франклин, основателят на първата пожарна,
ни даде правото да горим.
Това е лъжа.
Бен Франклин не е направил нищо такова.
С вашето поколение ще умрат и вашите думи,
вашите мемоари и теглото от фалшивото ви минало.
Дори в почивката си капитан Бийти и сержант Монтег
закрилят Кливланд. Да ги поздравим подобаващо.
Изпълни дълга си - ако видиш нещо, кажи нещо. Кажи на Юкси.
Пожарникари край Бъфало, Ню Йорк,
заловиха змиорки в опит да избягат в Канада.
Незаконната миграция се увеличава и местните пожарни...
Като станеш капитан, ще трябва да знаеш повече.
Ще четеш повече.
Значи сте чели цели книги.
В Министерството има цели творби, нали?
Не знам.
Като стана областен майор,
сигурно ще ми подхвърлят някой кокал, но Министерството...
Как да видим друго освен огнените сенки в пещерата,
ако ни е забранено да движим глава?
Какво значи това?
Нищо.
Нетърпелив си като мен на твоята възраст.
Да. Питам се колко ли е знаел татко.
Той беше велик пожарникар. - И още как!
И приятел. - Шибани змиорки.
Той беше герой.
Какъвто ще бъдеш и ти, Гай Монтег. - Аз съм герой.
Аз съм герой.
Към долината на червените пламъци!
Армиите фантоми маршируват!
Точно така! - Саламандър!
Саламандър!
Запали томовете, ярко да горят!
Сам си върши работата! Недей да затъпяваш!
Така приключва днешният урок.
Саламандър! Саламандър!
Серия ДД е.
Работа. Сама смених ремъка.
Какво имаш за мен?
В гората край Бедфърд има изоставена къща.
Нелегален склад за графити.
Някой живее ли в нея? - Не, не мисля.
Юкси, пожарникарите...
наистина ли са гасили пожари? - Класическа лъжа на змиорките.
А Бенджамин Франклин? - Основателят на първата пожарна.
Какво има, Монтег?
Нищо.
Напоследък жизнените ти показатели са извън норма.
Ще ти сменя дозата и ще ти поръчам нови капки.
Няма нужда.
Джон, днес сложи ли си капки?
Юкси, тъмен режим.
Тъмен режим активиран.
"Да живееш, означава да страдаш."
"А да оцелееш - да намериш смисъл в страданието."
Кларис?
Не съм пила мляко цяла седмица. Благодаря.
Съжалявам, не намерих олио. - Няма проблем.
Кларис, внимавай какво продаваш. Будиш подозрение.
"Съвестта е нещо повече от тресчица, тя е забит в плътта кинжал."
Юкси, тъмен режим.
Тъмен режим активиран, Монтег.
НЕ ЗАБРАВЯЙТЕ ДА ПРЕВЪРТИТЕ
"Поздрави от Вашингтон!"
Сигнал изгубен. Навлизаме в черна дупка.
Пусни транспондер, за да ни открие Рейвън.
Готово.
Кларис ли ви каза за мястото?
Дъглас.
Фрийман, мини отзад.
Стоун.
Джоел, Кайл, огледайте стаята. - Слушам.
Монтег, накарай отровната змиорка да стане.
Останалите претърсете къщата. - Да, сър.
Колко такива като теб има?
Колко?
"Гроздовете на гнева". Изправи я.
Чу капитана. Ставай!
Колко още такива имаш, майко Джоуд?
Щом можеш да четеш, можеш и да говориш.
Дръж се, учителю Ридли,
днес ние с Божията милост ще запалим такава свещ,
която, вярвам, никога няма да успеят да угасят.
Капитан Бийти! Няма да повярвате какво открихме, сър.
Трябва да дойдете горе.
Фелпс, дръж я под око.
Това ще е най-важният пожар в страната, сър.
Виж дали Рейвън е проследил транспондера.
Но, сър... - Чу капитана. Мърдай!
Обикновена проклета Вавилонска кула.
Само веднъж в кариерата си съм виждал такова нещо. Бях кадет.
Някога досега виждал ли си истинска книга?
Кафка.
Порнограф и сексуален перверзник. Затова го харесвам.
Чели ли сте тази книга?
Рано или късно, всеки пожарникар иска да знае какво знаят змиорките,
какво пише в тези графити, които горим.
Искаш ли да я подържиш?
Хайде, преди да са се върнали другите.
Отвори я.
Чети.
"Как изобщо може един човек да бъде виновен?"
Искаш ли да знаеш какво има във всички тези книги?
Лудост.
Змиорките искат да измерят мястото си във Вселената,
затова се обръщат към тези романи за несъществуващи хора,
или по-зле - към философите. Виж, ето го Спиноза.
Един експерт крещи на друг експерт с пълно гърло:
"Имаме свободна воля!", "Действията ни са предначертани!"
Всеки твърди обратното, а човек се изгубва
и се чувства все по-озверял и самотен от преди.
Ако не искаш човек да е нещастен,
не го тревожиш с два различни отговора на един и същи въпрос.
Даваш му само един. - А най-добре - нито един.
Виж, Хък Фин и неговия приятел "негро".
Белите знаят, че романът обижда черните, и какво правят?
Горят го.
После излиза "Роден син".
Белите не я харесват много,
затова изгарят и нея.
Защо не я харесват?
Хенри Милър. Хемингуей.
Феминистките не одобряват, хайде в пламъците!
Не се раждаме равни, Гай,
но ставаме равни чрез огъня.
А тогава можем да бъдем щастливи.
Затова горим.
Да разчистим тази помия оттук
и да започваме с огненото шоу.
Но ги огледай добре за последно.
Може никога повече да не видиш нещо подобно.
Внуците дори няма да разбират какво е това книга.
Ще ни кажете ли какво има вътре?
Нищо, което да не изгори при 451 градуса по Фаренхайт.
Монтег, да се махаме оттук.
Хайде.
Да вървим.
Госпожо, къщата ще бъде изпепелена.
А с нея аз и книгите ми. - Да вървим.
Монтег, остави. Ела насам, ако обичаш.
Капитане, нима ще я оставите тук?
Ела тук! Веднага!
Вижте, госпожице, правете каквото искате,
но и вие, и аз знаем, че книгите ще изгорят.
Не.
Омнис.
Министерството е заличило думата "омнис" от Деветката.
Тази страхливка няма да стане мъченик,
преди да разберем за какво говори, по дяволите!
Капитан Бийти, защо позволихте на змиорка да запали пожар?
Не знаехме, че има кибрит, сър, а керосинът беше...
Майор Къртис ви похвали. Дано да разбера защо.
След барбекюто на Бийти екипът ни докладва, че думата "омнис"
се среща необичайно често в Тъмната деветка.
Ако змиорка ще се взривява заради нея, трябва да я изпреварим.
Това е първото самозапалване в Охайо
и само четвърто в цялата страна.
Новата низост на змиорките, заплашваща щастието ни.
Очаквайте подробности за тази отровна змиорка.
Живеела е сама в гората без Юкси като диво животно.
Страдала е от сериозно психическо заболяване
в резултат на прекомерно излагане и четене на графити.
Страхливец!
Ще ви държим в течение по темата.
Добре ли си? - Както винаги.
Животът на сержант е тежък, а?
Монтег!
Тази вечер се поколеба пред мъжете.
Знам.
Но няма да се повтори.
И аз за пръв път виждам самозапалване.
Но за мен това само доказва, че постъпваме правилно.
За какво говореше старицата?
За някой си учител Ридли?
Когато хората още са вярвали в богове
британците изгарят на клада две змиорки -
Ридли и Латимър, че почитат книга, различна от тази на кралицата им.
Преди нашето време хората извършвали геноцид заради книги,
други се взривявали и убивали невинни. Пълна лудост.
Но защо тя изгоря заради книгите?
Не мислиш ли, че искаше да изгори всички ни?
Тя не каза "страхливец".
Каза "омнис". Какво значи това?
Комисарят не казва какво знае Министерството, но...
Ще трябва сами да разберем.
Изгори ме. - Джон...
Хайде.
Побързай. Няма да те моля отново.
Знам, че си различен от останалите.
Израсна пред очите ми и знам, че вътрешно чувстваш каквото и аз.
По-близо.
Толкова много пъти съм се горил,
че не знам къде свършват белезите ми и започва тялото ми.
Няма начин да се пречупиш.
Ти си най-младият кадет, когото съм приемал в бригадата.
Отгледах те и един ден ще си като мен, синко.
Няма да усещаш нищо, като те горят.
Юкси, тъмен режим, моля.
Тъмен режим активиран, Монтег.
ЗАПИСКИ ОТ ПОДЗЕМИЕТО
"Аз съм болен човек...
Лош човек съм.
Непривлекателен човек.
Мисля, че ме боли черният дроб.
Съгласен съм, че две по две четири,
е превъзходно нещо;
но и две по две пет
понякога е много мило нещо."
Грешно. - Юкси, казах тъмен режим.
Такъв е. Само аз и ти сме. Но това е грешно.
Две по две може да бъде само четири.
Какво правиш, Монтег?
Добре ли си?
Къде отиваш?
"Да си извършил всяко престъпление, освен това да бъдеш баща."
ВИЖ НЕЩО, КАЖИ НЕЩО
БЪДЕТЕ ДЕЙНИ
Не мисля, че старицата се е самоубила.
Според мен са го нагласили.
Всичко е нагласено.
Този път дори не й синхронизираха устните. Видя го, нали?
Да. Със сигурност са я убили. - Защо още мислиш за това?
Добре ли си?
Кларис?
Знаеш какво правим. Нуждаем се от връзките ти.
Кажи ми, като си готова да се върнеш при нас.
До скоро. - Чао.
Кой си ти? Какво искаш?
Бийти ли те изпраща? Какво искаш?
Искам да знам коя беше старицата.
Не знам.
Тя са самозапали заради книгите.
Защо? - Какво ти пука?
Още усещам миризмата на изгоряло. - Това е твое дело.
А ти ни каза къде да я намерим.
Тя не каза "страхливец". Каза "омнис".
Какво е това?
Не знам.
Само искам да ти покажа нещо.
Взех я от дома й.
Това капан ли е?
Ако ме видят с книга, съм пътник.
Кларис?
Да.
Не видя кой си. - Не бива да съм тук.
Тогава си върви.
Моля те, не го прави.
Би ли почела на глас?
Моля те.
"Дори хората да бяха само клавиши на пиано,
дори да му беше доказано от природната наука и математиката,
дори тогава той би изобретил разруха и хаос.
Би изобретил всякакво страдание от неблагодарност
само за да убеди себе си, че е човек, а не клавиш на пиано."
Трудно е да разбереш, нали?
Министерството заличава езици, за да заличи мисълта.
В света е имало шест хиляди езици,
а днес са по-малко от 60.
Според теб защо Министерството иска да има универсален език в Деветката?
За връзката и щастието на всички местни.
През Втората гражданска война фирмите развиват системи,
които предугаждат мислите ни.
Тогава стават Министерството или то се присъединява към тях.
Продават ни каквото искаме - самосъзнание и щастие,
които Деветката осигурява и които ти трябва да браниш с огън.
Твърдиш, че хората са искали да бъде така.
Не Министерството ни го е причинило, а ние самите.
Ние сме искали такъв свят.
Ще те попитам нещо.
Бенджамин Франклин ли е основал първата пожарна?
Да, но за да гаси пожари, не да ги пали.
Бийти твърди обратното. - Знам какво ти е казал Бийти.
Може би го вярва. Може би те лъже.
Може би Бийти е бил излъган от своя капитан като кадет.
Имаш ли проблеми с паметта? Вземаш ли много капки?
Ами ти? Помниш ли миналото си?
Част от него. Гладен ли си? Нямам много храна.
Ами родителите ти? Помниш ли ги?
Отгледана съм от змиорки да бъда змиорка, правеща се на местна.
Четяхме книги, гледахме филми.
Всичко това, което ти гориш.
Но като станах тийнейджър, исках да бъда нормална. Като теб.
Затова избягах от вкъщи,
закачих се за Деветката, за капките и всичко останало.
Известно време бях щастлива.
Но после поживях малко...
Мъже...
Бях разорена, затова започнах да продавам графити.
Не знаех, че старицата ще бъде там.
Никога не съм мислил за хората, чиито вещи горя.
Сигурно цял живот са създавали нещо.
А се появявам аз, и след две секунди него вече го няма.
Искам да ти покажа нещо.
Опитай.
Хайде.
Така ли?
Ето така.
Сложи тази ръка отгоре.
Да, точно така. Опитай.
Подробностите около Омнис са засекретени,
но Министерството ще помоли обществото за помощ.
Опасността е реална и близка. Вашингтон ни гледа, момчета.
Искам градовете ви да горят така, че главнокомандващият
да може да си пече маршмелоу чак от Белия дом.
Нека завали керосин!
ДНК.
Генетичната информация във всеки жив организъм.
Змиорките са преобразували технологичния език на този на ДНК.
Измислили са как да вкарат достатъчно графити
в тази микроскопична частица ДНК, че да погребат цялата земя.
Омнис е колективното съзнание на човечеството.
Всяка книга, картина, музика, филм... Цялата история.
Всичко от стария дивашки Интернет, новините, мемоарите...
Милиард човешки години в графити,
вложени в микроскопичен щам ДНК.
Министерството вярва, че е тук в Охайо
и ще пътува към учени в Канада.
Трябва да го открием, преди да премине границата.
Капитане, ако успеят, как ще го спрем?
Ако отприщят Омнис, няма начин да го спрем.
Цялото хаотично познание на човечеството
ще се разпространи като ято маларийни комари
и тъмните страни ще поемат контрола.
Дори най-великата армия пожарникари
ще прилича на група объркани бебета пред Омниса.
И всичко, което родителите и прародителите ни са жертвали
във Втората гражданска война, ще бъде загубено.
Няма да допуснем това.
Тази вечер ще изгорим града, господа! Саламандър!
Хо! - Саламандър!
Хо!
Змиорките са тъпи! Ще мръднат. Затова горим!
Ако знаете къде е Омнисът и не кажете,
ще изгорим живота ви!
Извънредни новини - нова заплаха за щастието ни. Омнис.
Министерството не оповестява подробности,
но пожарни в Пенсилвания, Индиана и Охайо
провеждат спец акции в търсене на това ново зло.
Дръж го! - Омнис! Какво значи това за теб?
Не си правите услуга.
Кажете ми къде е Оминсът!
Смърт на огъня! Истинска свобода - обедини се!
Хлъзгава гадна змиорка.
Твърдят, че няма доказателства за опасност.
Да ми покажат доказателство, че няма опасност.
Истината е, че опасността и заплахата са реални.
Омнисът е реален.
Гледайте пожара!
"Разбира се, всички тия ваши думи аз ги съчиних сега.
Това също е от подземието.
Там 40 години подред
съм се ослушвал през ключалката за тия ваши думи.
Аз сам ги измислих, нали само това се и измисляше."
Ще просна всички ви на улицата, преди да дойде утрото!
Последиците от мълчанието ще бъдат сериозни!
Помогнете на себе си и на съседа, като ни кажете каквото знаете!
Не утре, не вдругиден, а сега!
"Поне аз сам едва неотдавна се реших
да си припомня някои мои предишни приключения,
а досега винаги съм ги отминавал.
Нима наистина сте тъй лековерни
да си въобразявате, че аз ще напечатам всичко това
и ще ви го дам да го четете?"
"Сега тъкмо искам да проверя:
може ли човек...
може ли човек да бъде сам пред себе си напълно откровен
и да не се уплаши от цялата истина?"
Змиорки, поне един от вас знае нещо за Омнис.
Ами ако им кажа какво правиш?
Кое би било по-лошо?
Това, което ще ти сторя аз, или това, което ще ти сторят те?
Тук всички сме еднакви.
Каквото сторите на нея, го правите и на нас.
Така ли?
Добре тогава.
Аз съм вашият съдник и съдилище!
Аз ви приветствам, като дойдете...
и пак аз... ви освобождавам, като си тръгвате!
Подредете ги!
Съберете ги!
Ето там! Съберете ги!
Хайде! Ела!
Хайде!
Елате тук! Лягайте!
Министерството увеличи сигурността на нацията със 100 пункта
до откриването на Омнис.
Млади кадети патрулират по границите
и претърсват транзитните пунктове.
Изпълнете дълга си, бъдете дейни в Деветката и докладвайте.
Какво правиш? - Трябва да се махна оттук.
Къде ще отидеш?
Познати на родителите ми се крият в едно убежище.
Може би мога да им помогна.
Гъмжи от пропускателни пунктове. Ще успееш ли?
Имам приятел, който знае къде са. Мисля, че ще ми помогне.
Ще те видя ли отново?
Издирваме Омнис!
Изведете ги оттук! - Да, сър.
Тук е чисто, да огледаме горе.
Как ще обясниш днешното си поведение?
Издъних се.
Не мога да кажа защо. - Дете ли беше?
Змиорките постоянно използват деца за примамки.
Не ме извинява. Действията ми застрашиха вас и колегите.
А ако Омнис беше у тях?
Капитан Бийти...
за мен бе истинска чест, сър,
но с уважение ви моля да приемете моята молба за напускане.
Разкарай го от бюрото ми. - Съжалявам, Джон.
Направи го. Веднага.
Сериозно ли говориш?
Току-що попълних името ти за мой заместник на поста капитан.
Не става дума за това.
Искаш да захвърлиш 16-те години, които съм вложил в теб ли?
В главата ми има 16 години, пълни с глупостите на Министерството.
Искам да знам защо горим. Искам аз да реша.
Да. За да докажеш, че съществуваш.
Точно така! В главата ми има неща, които не се връзват.
Сънища за баща ми. - Виж...
Като твой главнокомандващ,
мой дълг е да докладвам, че днес пусна две змиорки.
Ако го направя, ще те съдят за измяна
и няма да мога да те защитя.
Ако ме предадеш...
ще те изгоря.
А после ще изгоря и пепелта ти.
Знам, че сънищата са мъчение, синко.
Но те са резултат от това, че мозъкът ти се бунтува.
Само трябва да стоиш настрана от центрофугата.
Хванал си вирус.
Прибери се и си почини.
Вземи си вана.
А утре ела на работа. Но не ме карай да те търся.
Реактивирай. - Здравей, Джон.
Юкси, свържи ме с пожарникар Дъглас.
Свърши си работата. Виж нещо, кажи нещо.
Кажи на Юкси. Заедно ще запазим Кливланд...
Монтег, качвай се.
Как ме намери?
Приятелят ми... - Не съм негов приятел.
Не смей дори да ме гледаш!
Густаво, спри! - Какво ти става?
Ти изтри живота на брат ми! И му даде 25 години!
Ти си измет! - Достатъчно.
Дано да си права за него. - Къде отиваме?
Хората в убежището, за които ти казах, искат да те видят...
Защо? - Нещо във връзка с Омнис.
Направи го, иначе ще го направя аз.
Трябва да си сложиш това.
Кой още беше с него?
Не знам, сър. Камерата е засякла Кларис.
Знаех си, че Монтег е плъх. Предупредих ви.
Не съм те питал!
Следващия път, като те пратя да следиш някого, не го изпускай.
Разбра ли?
Докладвай обратно в участъка.
Слушам.
Това е проблем, Джон.
Кларис ни каза, че си я откраднал.
Но като те гледам, виждам само огън.
Сигурно в ума си гориш и нас, и книгите.
Защото това е същността ти.
А може би никога няма да бъдеш друго освен огън.
Той е същият като своя началник Бийти.
Не бива да му се вярва.
Защо цял живот гориш книги?
Защото само това мога.
Този е отрепка.
Но искам да правя нещо друго.
Защо?
Тази книга ми навя спомен от детството ми.
Седях на брега на океана.
Опитвах се да напълня едно сито с пясък,
но колкото повече сипвах, толкова по-бързо пясъкът изтичаше.
Като гледах думите в книгата, имах усещането,
че преминават право през мен.
Сякаш целият ми живот премина през мен.
А аз го пропуснах.
Няма да допусна това да се случи отново.
Книгите са тук, за да ни напомнят какви глупци можем да бъдем,
но ако успеем да си спомним, ако разпространим Омнис,
имаме шанс да победим.
Човешкото съзнание, което не е свързано,
е последният стожер в борбата с технологичния свят.
Той е най-безопасното място за съхранение на книгите.
Ние сме напълно откачени от мрежата -
няма компютри и пожарникарите не могат да ни проследят.
Всичко е на безопасно място тук.
Научили сте наизуст всички тези книги ли?
Всеки от нас наизустява една и се превръща в нея.
Аз съм "Песента на Соломон" на Тони Морисън.
Той е "Писмата на Ван Гог".
Тя е "Цитати" на Мао Дзедун.
Тя е Руми, Дарвин, "Ана Каренина",
а тя е "Половин жълто слънце".
Още я учи.
Всъщност ти вече си срещал една от нас.
Взел си книгата от нейната библиотека.
Тя беше "Гроздовете на гнева" на Джон Стайнбек.
Но тя вече е завинаги загубена за човечеството.
Но може би от смъртта й ще спечелим нещо.
Не бяхме виждали Кларис от малка,
когато идваше тук с родителите си.
Мисля, че ти учеше наизуст "Бели зъби".
Тя ни каза, че искаш да помогнеш.
Имаме важна задача за теб във връзка с Омнис.
Но трябва да сме сигурни в теб.
Познаваш ли този човек?
Пожарникар Хестър от четвърти район. - Точно така.
Той е в задната стая и те очаква.
Ще трябва да го убиеш.
Защо не ми казахте?
В онази стая е.
Революцията не е безкраен купон.
Успех.
Нужен си ми! Нужен си ми!
Спри! Свали ножа!
Какво става, мамка му? - Успя, това беше.
Аз съм "Пожарът следващия път" на Джеймс Болдуин.
Добре дошъл.
Насам, моля.
В плевнята има младеж на име Клифърд,
пътуващ към група учени в Канада.
Искаме да го придружиш през границата.
Майка му беше учен по генетика и създател на Омнис.
Преди смъртта си тя инжектира ДНК в птицата на Клифърд.
Омнисът е птица? - Да.
Трябва да заведеш и двамата на безопасно място.
Клифърд, един човек е дошъл да те види.
Осем! Тагор, "Гитанджали", поеми на Тагор. Номер осем.
Всички тези книги ли е прочел?
Наизустил е над 13000 книги.
Вземи една и ме изпитай. Няма да гледам, но ще загубиш.
Прочети заглавието.
"По следите..." - "По следите на изгубеното време".
Марсел Пруст. 1927 г.
Има 3331 страници, седем тома,
1267069 думи.
Отвори я.
Номер на страница. Ще се обърна, за да не мамя. Страница?
Страница 935.
Страница 935. Ред 12. Отиди на 12-и ред.
"Умът ви няма да опознае мечтите ви,
докато не им се отдаде.
А не разберете ли същността им,
ще бъдете играчка на безброй привидности.
Малко бленуване е опасно, но ще ви излекува не по-малко,
а повече бленуване, пълно потапяне в бляна."
Хайде, препитай ме отново. Ще загубиш.
Може ли да му покажа Лени?
Да.
Това е Лени, моят скорец. От латинската дума "стурнус".
Пойна птичка със среден ръст. Дружелюбна и много красива.
Това е моят Лени.
Как е, Лени?
Какво следва сега? - Трябва ни транспондер.
Учените в Канада изпращат насочващ сигнал,
който ще се приеме от транспондер.
Можеш ли да се върнеш довечера с такъв?
Да.
Какво ще правят с птицата?
Ще извлекат ДНК с Омнис, ще я копират
и ще я инжектират във всички животни,
за да може знанието да се разпространи и увеличи.
И да обхване света. - Най-добре побързай.
"Нямам любим човек, когото да не съм предал."
Сержант?
Не очаквах да те видя.
Преодоля ли болестта си? - Да.
Бяхте прав, трябваше да си почина.
Сега се чувствам отлично. - Прекрасно. С нас ли си?
Да, сър. Трябва да открием Омнис. Някакви следи?
Юкси, повикай пожарникар Дъглас и екипа му.
Време е за горене! Готов съм.
Колко е две по две?
Моля?
Четири. Защо? Какво има?
Само това ли ще ми кажеш? - Разбира се.
Джон, говори с мен. Какво става?
Аз също изгарям от желание,
но предпочитам да бродя в мрак редом със своя брат,
пред това да вървя сам в светлината.
Сър...
Гай, каквото и да стане довечера, искам да знаеш,
че бих предпочел да бродя със своя брат.
Дъглас, докладвай.
Открих това в съблекалнята, сър. - В чие шкафче беше?
В ничие. Беше на пода. - Като труп на плъх.
Вземи я. Вземи я, това е заповед.
Хайде, прочети ни приказка за лека нощ.
Да изгорим тази гадост. - Не, не...
Тази вечер получих специален сигнал.
Може би ще ни отведе до Омниса.
Но нека първо приключим с това.
Отвори книгата.
Леле, пулсът ти направо препуска.
Успокой се, Монтег, не искам да ти изгоря ръката.
А сега чети. Почети ми малко.
"Да излъжеш по свой начин -
това е почти по-добре, отколкото да повтаряш все чужди истини..."
"От нова стъпка, от собствената си нова мисъл
хората най ги е страх"
Всички тези глупави думи и празни обещания...
Износените от времето философии...
Като да пушиш цигара след цигара, глава след глава...
Хайде, не спирай да ми четеш.
Сър? - Следващата страница!
"Как мислиш, няма ли да се изкупи едно най-нищожно престъпленийце
с хилядите добри дела?
И че няма да има наказание?"
Дори малкото познание е опасно.
Прочиташ няколко реда, и си готов да взривиш света,
да режеш глави и да отхвърлиш властта.
Да, знам.
Минал съм през всичко това.
Какво искаш да правиш сега?
Искам да горя.
Монтег...
Братко мой, хайде да горим!
Добър вечер, Кливланд. На живо от дома на сержант Монтег,
където се разкри шокираща истина.
Монтег, ще кажеш ли нещо на феновете си?
Монтег?
Нещо притеснява ли те, Монтег?
Искаше да летиш близо до слънцето,
а сега крилата ти изгоряха и се питаш защо.
Хайде, ще ти дам малко време да си стегнеш къщата.
Хайде!
Вече никой не те закриля, момко.
Здравей, Монтег. Доста неприятна ситуация.
Едни хора искат да те видят.
Доста голяма колекция графити си натрупал.
Феновете ти заслужават обяснение.
Не са мои. Натопили сте ме.
Добре дошъл, Джон. Очаквах те.
Юкси, тъмен режим.
Казах ти, че ще те изгоря, ако ме предадеш.
А това... е големият ни танц.
Дъглас, Стоун.
Юкси, нека огненото шоу започне!
А сега свърши работата, за която си обучен.
Само това знаеш да правиш.
Гори.
Още не си приключил. Продължавай.
Освободи се!
Да го осветлим.
Кажи на феновете си за какво е време.
Време е пак да горим за Америка! - Кажи го, Монтег!
Кажи го!
Да, да го чуем! - Хайде, кажи го!
Хайде, капитане.
Защо го направи?
Какво откри? Хаос.
Саламандърът сам си изяжда опашката.
Сержант Дъглас?
Сержант Дъглас се явява по служба, сър.
Кажи ни какво видя.
Монтег се качи в кола с Кларис Макклелан и още две змиорки.
Ясно защо стана така красноречив.
Но все още си същото псе, което отгледах.
Но сега лаеш по чужда команда.
Събери екип, намерете Кларис и змиорките и ми ги доведете.
Слушам.
Монтег! Престани! - Хвърли го, Дъглас!
Е, и така може да си върнеш феновете.
Да подпалиш собствения си брат. - Хвърли го, Дъглас!
Хайде, дръпни спусъка. Нека Дъглас си го получи.
Капитане?! - Млъквай, Дъглас!
Дали съществуването е нашето изгнание, а празнотата - наш дом?
Огънят е твоят дом, Монтег. Гори! - Не, капитане, моля ви!
Причината да живеем е и отлична причина да умрем.
Монтег, ти го направи.
Направи го.
Избор.
Скъпи местни!
Змиорката Монтег, убиецът Монтег,
терористът Монтег извърши държавна измяна.
Оглеждайте се за него и докладвайте къде е този терорист.
Терористът Монтег! Дали Омнис не е у него?
Следете ни и ще разберете.
Къде е Густаво? - Арестуваха го.
Транспондерът?
Страница 93. - 93...
"Завещавам себе си на почвата,
за да израсна от любимата ми пролетна трева,
ако ти трябвам, погледни отдолу на подметките на твоите обувки.
Ти трудно ще узнаеш кой съм аз и какво възнамерявам
и въпреки това ще бъда твойто здраве,
и ще филтрирам, ще пречиствам твойта кръв.
Като препуснеш веднага да ме намериш, не губи кураж,
изгубиш ли ме на едно место, търси на друго,
аз някъде съм спрял да те дочакам."
Открих го. Движи се към черна дупка край Талай Сити.
Преизчислявам най-бързия път.
Клифърд, бягай! - Влез в къщата! Върви!
Вземете децата и бягайте!
Бягайте! Тони, бързо! - Защо не мърдаш? Лягай!
Махни се от нея! - Насам!
Бягайте!
Хайде! Ставай, да вървим.
Клифърд!
Омнис?
Спри!
Заповядвам ти, Монтег. Спри!
TVRipped by 5rFF
Превод МАРИЯ ПЕТРОВА