КЪРВАВИЯТ КОРАБ
Втората Световна Война наближава своя край...
В отчаяни опити да сломят духа на съюзниците
нацистките подводници нападат търговските и санитарни съдове.
На немските военноморски сили е заповядано
да унищожават всички оцелели.
Какво, какво...?
Капитане?
Какво беше това?
Кит? - Китовете не издават такива звуци.
Какво, да няма много китове в източната част, Бигълоу?
Слушайте.
Това е кораб. - Кораб?
Спасени ли сме?
Фарадей, дай жилетката си на мис Прескот.
О, за бога, човекът е със счупена ръка.
Хей, насам!
О, сядай, дебела главо, ще ни преобърнеш.
Не ме пипай. - Виж.
Страхотно. Шибани нацисти.
Не ми пука, ако ще да е личният крайцер на Хитлер.
Това е първият кораб, който срещаме от...
По-тихо. - И какво?
Ще ни застрелят ли? И без това сме мъртви.
Той е прав, капитане. Руснакът вече е готов.
Вероятно ще ни застрелят на място,
но мисля, че е по-добре от гладна смърт.
Трябва да се махнем от този сал, капитане.
Ами тя?
Какво мислиш, че ще направят тези гадове с нея?
Докато никой от вас не е умрял в ръцете ми.
Ще поживеем още един ден в битка, а?
Всички заедно.
Бихме могли да разгледаме някои други варианти.
Не ми се ще така да попадна във вражески ръце.
Какво те прави специален? - Вероятно има и друго, освен...
Може би, Спекс, но ние ще се повозим с фрицовете.
Дръжте се!
Хей! Хей!
Тук долу сме! - Хей!
Мръсни гадове!
Не виждам никого на палубата.
Хей!
Какво правиш? - Нуждаем се от тях.
Мамка му! Не мърдайте.
Колко куршума останаха?
Изчакай една минута, по дяволите.
Говориш английски?
Никога не съм казвал, че не мога. - Перфектно.
Колко куршума останаха? - Един.
Снайперист?
Не, няма да дадем единствената си пушка на руснака.
Да, особено на човек, който ни шпионираше през цялото време.
Не можеш да му се довериш. - Какво ще прави с един куршум?
Надявам се да не пропусне.
Ще го купуваш ли или ще стреляш, Иван?
"The Enfield, Mark One". Затворът е стар модел.
Стреля вляво, ако не е правилно калибриран.
Кълна се в Бог, Иван, ако пропуснеш...
Няма ли да млъкнеш, за да се концентрира?
Господа, корабът ще отмине.
Той успя! Хвани го.
Хвани го! Дръж!
Дърпай. Дърпайте!
Давай!
Дърпайте!
Качвай се Теплов.
Капитане, почакайте. - Хайде, хайде, дърпай...
Иван!
Хайде, качвайте се. - Качвай се.
Кой е следващият? - Мис Прескот...
Мис Прескот, дръжте ръката ми. - Държиш ли я?
Бигелоу? Хайде.
Хайде Бигълоу. Хайде. - Джаксън?
Фарадей, хайде. - Не мога, ръката ми е счупена.
Хайде господин Фарадей. - Подай ръка.
Хайде. Ела тук. - Нямаме цял ден приятел!
Дръж го - Не, не..
Хайде. - Качвай се. Стъпи тук.
Хайде оттук. Поемете Фарадей.
Нагоре върви, хайде. Хвани го. - Хайде.
Добре. - Мърдай, мърдай...
Добре. - Хайде капитане.
Капитане! Хайде капитане.
Дръж го, Джаксън. - Хайде Кап.
Издърпайте го!
Хайде! - Хайде капитане!
Ти си глупак капитане.
Капитане!
- Господи боже!
Хей, хей. - Какво?
Капитане! - Джаксън, съжалявам, вече го няма.
Няма го. Да, няма го.
Хайде, да вървим.
Как е ръката, г-н Фарадей? - Не, не...
Джерард... - Аз, вижте, аз...
Англичаните имат много тайни. - Говори за себе си.
Ти тъп лисугер. - Щеше да ни оставиш
да умрем от глад, за да живееш още няколко дни.
Ти също би постъпил така, ако имаше мозък да мислиш.
Животът на милиони зависи от моята работа.
А ти си просто месо за месомелачката.
Оставете го на мира.
Той е безобиден. - Страхливец е той.
Дали наистина е счупена ръката му, а?
Да го изхвърлим зад борда? - Не!
Не забравяйте, че всички сме на една страна,
затова се дръжте подобаващо.
Знаете ли кое е доста странно? - О, какво?
Всичко това, караме се и крещим.
А никой не идва да ни види?
Една проклетия след друга, нали?
Да се подслоним. - Амин за това.
Г-н Синклер, може би вие ще помогнете.
Хайде.
Двигателят работи, но няма никой в къщи.
Така изглежда. - Не можем да останем тук.
Е, ако искате да си строшите краката в тъмното, моля...
След теб божа кравичке.
А може би ти и Иван...
...Теплов. - Какво?
Младши сержант Александър Теплов.
С четири... - Добре, де ясно...Снайперист.
Да. - Да, разбрах.
Защо ти и Бигълоу не се качите на мостика?
И вижте кой управлява това нещо, а?
Не ходя никъде с тоя фашист.
Комунист бе, глупак. - А каква е разликата?
Хей, защо просто не направиш това, което казва Бигълоу?
И от кога започна да ми даваш заповеди?
Да вървим, няма да те ухапя.
Боже мой, много е самодоволен.
Знаеш ли, че ще получиш измръзване?
Да, преживял съм и по-лошо.
Всички казаци сте малко шашави.
А вие, американците, твърде много дрънкате.
Харесвах те повече, когато изобщо не говореше.
Трябва отново да превържем ръката му.
Да, госпожо.
Благодаря, г-н Синклер.
Майната му, мухлясало е.
Няма ли да разкараш това от шибаното ми лице?
Заповядайте. С любезното съдействие на фюрера.
Не е точно моят цвят.
Превръзка, ваше величество.
Колонист! - Империалист!
Осъден! - Онанист!
Насам.
Да вървим. - Добре.
Ще се справите ли, мис Прескот?
Добре сме.
Да беше страхливо от моя страна, знам.
Виждала съм мъже да правят и по-лоши неща в тази война.
Синклер!
Здрасти.
Трябва да видиш това.
Гадост.
И всички лодки са пробити. - Майтапиш се?
Виждал ли си нещо подобно преди?
Виждал съм човек от газ да изкарва вътрешностите си,
но такова никога не съм виждал.
Каквото и да е това, не ме забърквайте, а?
Тук нещо не е наред.
Познавах селяни, които се сражаваха срещу Вермахта
с повече смелост от теб.
Какво искаш от мен? Готвач съм по дяволите, ясно?
Три години в тая шибана война и тъкмо плавам към дома
ме улучва торпедо... и забравен от Бога,
оставам без храна и вода на сал кой знае къде...
И сега ми казваш, че единственият ми шанс
да стоя на тоя шибан и забравен от Бог, кораб-призрак?
На всичкото отгоре забрави да споменеш
че заседнах тук заедно с теб, шибания шпионин
и това изкопаемо от Австралия.
Дори не знам, на чия страна сте воювали.
Не задълбавай много приятел. - Не съм ти дружка, ясно?
Нищо не ви дължа, хора.
Заседнахме в една и съща война, а сега сме в една и съща лодка.
Да, заседнахме, но все още дишаме.
Искам само тоя смотан късмет да ми се усмихне поне веднъж.
Не става въпрос за късмет. Не...
Работата е там как ще играеш с тоя, който раздава картите.
Вижте, нека това засега остане между нас.
Добре.
Без обувки е. - А ти защо нямаш обувки?
Бях в койката, когато торпедото ни удари.
О, горкичкия.
Ще се скрием някъде от лошото време.
ако намерим лазарета, нали? - Значи си от британското разузнаване?
Нещо такова. - Как стигна до тук?
Той се нуждае от почивка, г-н Джаксън, а не от разпити.
Внимавай къде стъпваш.
Намерихте ли нещо?
Само строшен компас и...
някой е оковал щурвала, нали Джерис?
Да, само не го дразни, а?
Да.
Обзалагам се, че корабът все още е пълен с фрицове.
Какво е това?
Това е кукла.
Доста е стара.
И зловеща.
Това е антиквариат. - Да не си експерт?
Преди войната всъщност бях антиквар.
Разбира се, Джерард.
Може ли?
"Pierre-Francois Jumeau",
най-добрият производител на кукли в Париж.
1780 г - 1830 г... бих казал.
Струва ли нещо?
Хиляда лири. Може би повече на търг.
Ами това са доста мангизи за детска играчка.
Какво, по дяволите, прави тя тук?
Джаксън?
Какво ще кажеш за смяна на страните?
Ако ще се отървем от мокрите гащи...
...съгласен съм.
Боя се от всичко тук.
Човече, колко пъти са те гърмели?
Не всичко е от куршуми.
Някои са от нож, други от цигара.
Това пък е от диво прасе.
Дълга история.
Съжалявам.
Не се извинявай.
Само драскотина.
Откъде ти е?
Тобрук. Танковата дивизия.
Разпердушиниха ни.
През цялото време на спасителната лодка и не каза нищо.
Три години бях военнопленник.
Няма много за разказване.
Шели, жена ми.
Казали са й, че съм убит в бой.
Затова се омъжила повторно.
Щастлива е. Има бебе.
Сега е на няколко месеца.
Искам да я видя за последен път.
Не я обвинявам, че е продължила...
Животът е твърде кратък.
Прекалено кратък.
Ще я видиш отново.
Ами ти, здравеняк?
Имаш ли семейство?
Вече не.
Съжалявам да го чуя.
Тия нацисти имат малки крака.
Котелно, склад за боеприпаси, камбуз, радиорубка.
Да видим дали ще се свържем с някого на къси вълни.
Добре. А аз ще погледна машинното.
Искам да знам защо още работи.
Не се засягай, Джаксън, но ти си готвач.
О, да, той е истински демон с черпак в ръка.
До войната работих в корабостроителница
а преди това бях механик. - Добре тогава.
А ти с какво се занимаваше до миналата седмица, Бигълоу?
Така, правим две групи. Джаксън, Бигълоу и Теплов.
А мис Прескот и Фарадей с мен.
Ще се срещнем в камбуза, когато приключим.
Добре.
Проклети янки.
Немци.
Разбираш ли какво говорят?
Откъслечно.
Мисля, че търсят този кораб.
Ами кажи нещо. Давай, говори.
Ние сме на немски кораб, без немци на него
и ти просто искаш да поканиш някой тук.
Давай, гений. - Брилянтно.
Сигурно има и някой друг.
О, това не е добре.
Никак не е добре.
Може ли да ме осветлиш със спецификата, г-н Джаксън?
Котелът изглежда работи на сухо.
А двигателя не задържа налягането. - И какво означава това?
Виж, ако котелът е изсъхнал и двигателят все още работи,
това може да предизвика верижна реакция.
А ако взривът достигне до склада за боеприпаси,
целия кораб може да се пръсне на парчета.
Това си е тиктакаща бомба със закъснител.
Тогава я изключи. - Точно това ще направя.
Не, задръж по дяволите. Няма да спираш кораба.
Виж, дори не знаем колко гориво е останало.
За ден, а може би по-малко. Винаги можем да го пуснем пак
стига да знаем накъде плаваме.
Теплов, върти друг вентил. - Не пипай тоя, ясно?
Изслушай ме. Ако го спрем,
откъде да знаем дали ще успеем го включим отново?
Предпочитам да умра в морето, но не буквално във водата.
А ти?
Теплов, хвани това колело. - Майната му, не.
По дяволите. Слушай!
Търпях ти глупостите две години и половина.
Виждаш ли ме да се усмихвам сега?
Вече не си ми шеф.
Тук долу аз казвам какво ще става.
Може да опиташ да ме спреш, но не бих го препоръчал.
Постигнахме ли съгласие?
Готови ли сме?
Да.
Три, две, едно.
Джаксън.
Какво...?
Добре, стига толкова. Майната му на всичко.
Искам да се махна оттук.
Пресвета милостива Богородице.
Само не отново.
Какво имаш предвид с "не отново"?
Какво, не ми казваш Бигълоу?
За немския моряк на мостика. - И нищо не ни каза?
Идеята бе на Синклер, ясно?
Помоли да мълчим, докато не разберем какво означава всичко.
Това е нещо гадно Бигълоу.
По дяволите, щом има мъртви значи става нещо гадно.
Това е най-малко от две седмици.
Попадал съм и на по-лошо.
Хей, Джаксън? Защо изключи двигателите?
Трябваше. Котелът беше на път да гръмне.
Можехме да го обсъдим, друже. - Така казах и аз.
Постъпих точно като вас.
Премълчахте за трупа на мостика.
Какво? - Обезглавен, нали?
С цъфнали вени плъзнали на всички страни?
А тук долу в машинното има още един труп жив изгорял.
Не исках да предизвикам паника, Джаксън.
Трябва да си имаме доверие, Синклер. - Ами ти, Джаксън...
Да? - Достатъчно.
Ценя вашето решение г-н Джаксън,
и вашата предвидливост, г-н Синклер.
В момента имаме храна, дрехи и подслон
и изглежда, цялата тази лодка е наша.
Сегашното ни положение е далеч по-добро от вчерашното.
Но кой знае какво ще е утре, нали?
Така че сега да похапнем.
„По-добре да воюваме на сит стомах“.
Чакай. Сама ли измисли това?
Мисля, че е от Наполеон Бонапарт.
Вие също трябва да ядете, г-н Фарадей, да посъберете сила.
Вие сте ангел, мис Прескот.
Да, и гледай да не се задавиш.
Извинете ме мис Прескот. - И аз съжалявам.
Поне да ви нагостя?
Най-доброто от Вермахта. - Благодаря, г-н Синклер.
Вижте, тук няма...
Не обичаш ли риба? - Няма халка.
Това да е само, приятел. - Би ли отворил това?
Да, приятелю.
Какво беше това? - Някакво дете...
Дете? - Да и ме стресна до смърт.
Добре, хайде момчета.
Явно тоя е разбил спасителните лодки на парчета.
Извинете? - Защо го е сторил?
За да не отплава никой.
Хей, дори не си помисляй за това, Иван.
Бензин.
Той е прав. Мирише на гориво.
Прекрасно. Просто прекрасно.
Значи, лудият капитан губи акъла си,
накълцва с брадва хората си,
после ги подпалва и след това саботира
единственото им средство за бягство.
Да не говорим за нас. - Млъквай, Фарадей.
Но тогава кой му е сторил това?
Плъховете.
Големи плъхове.
Мис Прескот?
Здравей скъпа.
Това твое ли е?
Не се страхувай.
Всичко е наред.
Ухапа ли те? - Добре съм.
Само драскотина. - Малко чудовище.
Кой знае от колко време е тук сама,
или какво е преживяла горката.
Всичко е наред.
Ние също се страхуваме.
Няма да те нараним.
Семейство...
Какво има? - Прилича на италиански.
Нещо за семейството. Семейството е.
Добре, значи говори италиански?
Прилича, но не е италиански.
Просто звучи подобно. - Румънски е.
Познавам го.
Хей, веднъж те ухапа...
Всичко е наред.
Това пък какво е? - Изглежда доста старо.
Изглежда, ценно. - Какво?
На него едва ли му е нужно вече.
О, това е съвсем друга приказка.
Нямаш счупено и нищо не те боли?
Гадно.
А куршуми?
Около половин дузина, може би.
Да трампим?
Добър опит.
Добре ли си?
Джейн.
Да, казвам се, Джейн.
Мая. - Мая?
Мая. - Мая...
Прощавай, какво става? - Иска да я последваме.
Наистина ли ще тръгнеш подир това дребно зверче?
По дяволите, как въобще се е оказала тук бе, тъпаци?
Точно това сега ще разберем. Хайде, Джерард.
Нещо се е случило на този кораб, на който ме принудихте да се кача.
И сега въпреки всякаква логика и разум ще тръгнете да го изследвате.
Не. Не искам да имам нищо общо с това.
Гледай го него. Той също обича да изследва.
Да. - Ами тогава,
остани да си побъбриш със стария шкипер?
Изглежда, че той също обича антиките.
Искаш да слезем там? - Фарадей?
Чакайте ме.
Как е на румънски: "Колко нацисти има долу?"
Бигелоу, защо не останеш тук с Фарадей?
Харесва ми тази идея. - Съгласен съм.
Хей. - Чакай, Мая?
Мая?
Мая, не бива да бягаш. Опасно е.
Гледай да не пипнеш някоя гадост. - О, няма.
По дяволите.
Чакай.
На твое място, не бих го докосвал.
Бензин.
Хей, какво има там?
Какво има? - Слез и сам виж.
Проклет да съм. - Джери! Тук има проклет фриц!
Трябва да отворим. - А, не.
Не мисля, че е добра идея. - Мисля, че ще го отворят.
Слепи идиоти. - Смахнахте ли се?
Нямате и представа какво има там. Може да е капан.
Започвам да си мисля, че дребосъкът е прав.
Не дрънкай Бигълоу!
Този човек знае какво се е случило на кораба.
И аз бих искал да знам, нали?
Американа? - Да, да, американа, да.
Та ти си австралиец... - Той не знае разликата.
Сега ще отворим вратата. Разбираш ли?
Не мога да преведа. - Да...
Готов ли си? - Да.
Искаш ли да взема оръжието? - По-добре да е у мен...
Ако трябва да стреляш, не пропускай.
Ако се стигне до там, няма да пропусна.
Отпуснете се.
Добре.
Хей, чакай! Остави го.
Какво става? - Млъкни.
Какво? - Да. Отпусни се.
Хей, погледни ме. - Свали оръжието.
Джаксън? - Мамка му.
Да? Успокой се, успокой се.
Джаксън, отпусни се.
Искаме да говорим, нали?
Успокой се, успокой се. - Без номера?
Без..без номера...
Без номера.
Да...
Изглежда, че стигнахме донякъде.
Това е чудовище!
Остави го! - Застреляй го.
Какво дрънка тоя, Синклер? - Уплашен е.
Направи го!
- Синклер!
Засече. - По-добре да изчезвам.
Ти накъде? - Застреляй го!
Застреляй го!
Джаксън? - Боже мой!
Има ли някой жив там долу?
О, човече.
Имаш ли още нещо в ръкава си?
Дръж.
Бигълоу?
Ранен си.
Добре съм.
Бигълоу? - Приятел...
Добре съм.
Не е безопасно. Чакай тук.
От какво толкова се изплаши?
Хей, ще ми дадеш ли пистолета?
Можеш да вземеш ножа.
Всъщност и така съм си добре.
Както кажеш.
Изглежда, че фрицът е планирал да остане тук дълго.
Да. Дом, мил дом.
Трябва да го покрием.
Било е и по-лошо.
Това ще сработи.
Света майко Мария.
Синклер? Ще забогатеем.
Защо?
Не, няма. Рано е да се радваш, приятел.
Да, но аз за това говоря. За това говоря...
Това е то. Късметът най-накрая ни се усмихна.
Не, Бъркли, ако не стигнем до дома.
Какво, по дяволите е това?
Може да го запазим за себе си?
О, да, защото миналия път сякаш ни помогна.
Всъщност знаеш ли какво?
Не съм против. Да си го запазим.
Загубил е малко кръв Мая, но ще се оправи.
Теплов, достатъчно ли е?
Благодаря.
Не, съжалявам. Няма други.
Да, само няколко стари кутии. - Да.
Изглежда, че фрица там беше самичък.
Това е добре, нали? - Да.
Само дето все още не знаем защо.
Нека първо да заведем Александър в лазарет.
Мая, не изоставай.
След като извадя този куршум, ще ти трябват само няколко шева.
Не бих отказал едно питие. - И аз също.
Това ще помогне.
А къде пропадна Джерард? - Майната му.
Той е дезертьор.
Навярно не би искал и теб да търсим?
Каквото и да става, не бих избягал.
Ще се върна в каютата на капитана.
Ще се огледам и за Фарадей.
Имам още един, ако потрябва.
Хайде, Бигълоу.
Никога не съм харесвала тези неща.
Сега може да заболи малко.
Мислиш ли, че оня там долу се бе заключил
за да избяга от капитана си?
Не знам.
Знаеш ли,
чух пилоти да дрънкат за гремлини,
които причинявали всякакви поразии по самолетите.
Само от мисълта за това ми се завива свят.
Гремлини? - А-ха, гремлини.
Ето го. Това бе лошата част.
Знаеш ли, каквото и да е станало на този кораб,
не са били гремлини.
Било е нещо много по-реално.
И по-странно.
Моля те, моля...
Хайде, хайде...
Я погледни. Това е фрицът от долу.
Виждал съм това и преди.
Какви са тези отличителни знаци?
Някакво нацистко вуду говно.
Това нещо е грамадно. - Какво пък е това?
Някакъв сейф?
Тези копелета са се натъпкали
с камара произведения на изкуството и артефакти.
Може би това е било в онези сандъци долу.
Може да е... злато и бижута...
Да, хубаво малко нацистко гнездо.
Така изглежда.
Дали семейството й е тук на кораба?
Не знам.
Война прави едно нещо много добре, прави децата сираци.
Сериозно? Чакай... Да...
Да.
Хайде... S. O. S...S. O. S...
Някой чува ли ме?
Има ли някой? S. O. S.
Каза, че имаш семейство?
Да.
Нацистите, дойдоха в моето село.
Застреляха старите, слабите.
Убиха баща ми пред очите ми.
Взеха... майка ми и сестра ми.
Знаех, че повече няма да ги видя.
Съжалявам.
Готово.
Да погледнем и тази рана.
А твоята дъщеря?
На колко години беше?
Щеше да навърши 12, ако не беше бомбардировката...
Невъзможно е да не си спомня за нея.
Част от мен се бои тази война да свърши,
защото тогава ще трябва да се прибера у дома.
И нея няма да я има и да ме чака.
Съпругът ми, пропадна без вест в Африка.
Знам, че няма да се върне.
Тази проклета война,
отнема всичко и не връща нищо.
С какво са се занимавали?
А това какво е, дявол да го вземе?
Бигълоу, виж.
Хей?
Бигълоу?
Простете г-н Джаксън, но трофеите отиват при победителя.
Мис Фортуна, каква красива проклетница си.
Мерси.
Измъкнах се от войната и мисля да стигна върха.
Бигълоу?
Прецакани сме.
Бигълоу!
Да, Мая, ще продължим да търсим, обещавам ти.
Мая?
Мис Прескот?
Хей, хей...
Добре ли си?
Мая, тя... - Хей?
Тя... - Знам.
Трябва да ви покажа нещо.
S. O. S...S. O. S...
Някой чува ли ме?
S. O. S...
Да, да... чувам те...
Английски, английски.
Говорете по-добре английски.
Английски? - Да.
Да. Аз съм англичанин.
Аз съм на един от вашите кораби.
Някой друг има ли на борда?
Всички са мъртви.
Капитанът полудя, ви казвам.
Каква е вашата позиция?
Някъде...
Някъде из Северния Атлантик. Не знам.
Не съм щурман.
Отговорете англичанин...
Казвам се Джерард Фарадей,
и съм дешифратор в Британското разузнаване.
Ако ми помогнете, ако ме спасите,
Мога да ви предоставя важна информация.
Класифицирана информация.
Слушай, казвам се Джерард... - Ще изпратим помощ, англичанин...
Останете до радиото.
Ще се опитаме да триангулираме вашата позиция.
Слава Богу.
Явно са качили тези ковчези на борда.
Едно се измъкнало, и е прегризало целия екипаж.
Мая.
Да, тя е единствената останала на кораба.
Сигурно капитанът е разбрал какво става.
Убил колкото може повече.
Потрошил спасителните лодки, и променил курса на кораба.
Това са тези чудовища.
Това уби Бигълоу.
Тази гад. - Моля...
Това не е възможно.
Стригой.
Какво? - Неживи.
От приказките. Дядо ми разказваше нещо за тях.
Това съвсем не са приказки, Александър.
Стригои са живи мъртъвци. Променят своя облик.
Придвижват се през нощта. Ловуват.
Могат да променят външния си вид.
Могат да управляват армии от животни и насекоми.
Това са детски истории за лека нощ.
Александър? Алекс?
Хей?
Тези истории за лека нощ,
разказват ли как се убиват гадовете?
С тези... свети оръжия...
Реликви и прочие.
В товарното отделение имаше подобен сандък.
Но е заключен там с този, който уби Бигълоу.
Добре.
Значи, само от малкото момиченце, трябва да се притесняваме.
И Фарадей. Той все още е някъде сам.
Да се надяваме, че е толкова умен, колкото сам се мисли.
Любов моя.
Измина цяла вечност.
Отново ще бъдем семейство.
Фарадей?
Джерард?
Фарадей? - Джерард?
Хей? Джерард?
Джерард?
Вие не знаете нищо за смъртта.
Трябва да ви покажем какво означава да прегърнете смъртта.
За да го приветствате,
с отворени обятия.
Само боговете знаят истината, как се приема Смъртта.
Нормално е да се страхувате от това, което не разбирате.
Джерард, стига. - Фарадей?
Това не е Фарадей.
Стригой.
Почакай!
Теплов.
Направи го! Направи го...
Всички вече сте мъртви.
Просто още не го знаете.
Направи го!
Защо?
Ти ме намушка.
Просто дишай Джерард, дишай...
Ще те заведа до лазарета. Ще се оправиш.
Къде сме?
Прибираш се у дома Джерард.
Там сега е есен.
Направи каквото трябваше.
Какво е това?
Това е онзи гадняр.
Всичко това заради едно малко момиченце.
Ами ако тоя гад излезе?
Не бива да го допуснем.
Да приключваме с това.
Мая?
Мая, къде си?
Мамо?
Мили? - Мамо, страх ме е.
Мамо, моля те?
Това е моята дъщеря, това е тя.
Можеш да ме спасиш този път.
Мили? - Това не е тя.
Не! - Мамо пусни ме, моля те!
Пусни ме!
Можеш да ме спасиш, мамо. Моля те!
Пусни ме! - Това не е тя.
Не е дъщеря ти.
Направи го.
Направи го!
Ти си под мой контрол.
Мис Прескот?
Ще се срещнем в каютата на капитана.
Добре.
Синклер?
Мис Прескот?
Стригой.
Езикът ти мълви древния език?
Ще го изям, след като го измъкна от устата ти.
Сега с теб сме една кръв.
Нейтън? - Джейн?
Нейтън?
Чакам те.
Ела при мен, скъпи.
Чаках толкова дълго.
Толкова дълго.
Шели?
Върни се при мен, съпруже.
Ела.
Пак ще сме заедно.
Но онзи другият мъж?
Мислех, че съм те загубил.
Тук съм.
Чаках те отдавна.
Синклер!
Синклер?
Чакай.
Какво правиш?
Защо?
Не са толкова лесни за убиване, нали?
Да, не е лесно.
Ранен ли си?
Бил съм и по-зле.
Мис Прескот?
Кораб. - Сигнал...
Теплов, изстреляй още една сигнална ракета.
Не, тази беше последната.
Ами ако са немци?
По-добре да са нацистите. За нас е все едно.
Стригой.
Не можем да пуснем стригоите от кораба.
Няма.
Трябва да намерим мис Прескот.
Намери мис Прескот, сигнализирай на кораб, убий Стригой.
Какъв е твоят план?
Ще взривяваме. Ще взривим кораба.
Да намерим мис Прескот.
Джаксън каза, че котелът може да взриви кораба.
Добираме се до склада с боеприпаси, взривяваме котела и бум.
Прав си, бум. - Да?
Ти си луд като ранена змия.
Като 2 пръста.
НЕ ОТВАРЯЙ!
Изглежда обещаващо.
Имаш ли друг план?
Отваряме врата.
Убиваме Стригой.
Добре, добре. От години убивам чудовища.
Още няколко няма да навредят.
Не мога да обещая, че няма да получиш още белези.
Да, още белези - повече истории.
Ето това е дух.
Искаш ли да си ги трампим?
Не.
Хей.
Сега вече знаем какво се е случило с екипажа.
И какво ще се случи с мен. - Какво?
От ухапване като това.
Не, не...
Мисля, че като те нападне Стригой,
ако не те убие, те прави един от тях.
Така че... - Не, не...
Хайде! - Не, не...
Върви! Намери мис Прескот.
А аз ще подготвя експлозията.
Не. - Да, тръгвай!
Моля те.
Добре.
Надявам се отново да видиш жена си.
Не.
Надявам се да е щастлива.
И ще кажеш на бебето,
че днес по света няма толкова много чудовища,
колкото имаше вчера.
Нали? Така ще кажеш.
Джейн?
Хайде, хайде, да вървим!
Не, Нейтън! - Хайде. Какво?
Какво? - Ти добре ли си?
Не е моя кръвта.
Хайде, да вървим. - Не, Нейтън?
Какво? Какво има?
Хайде. Все още не са ни победили.
Хайде!
Трябва да намерим кораб. Хайде.
За моето семейство!
Джейн, хайде. Теплов ще взриви кораба.
Какво? - Хайде.
Нямаме време. Хайде!
Виждам го!
Трябва да скочим. - Не, не мога.
Нямаме избор.
Хората са като животните.
Лесно се контролират.
Трябва да ме оставиш. - За какво говориш?
Предай се глупако!
Върви в Ада!
Мис Прескот?
Виж, виж кораб!
Това е кораб. Мис Прескот?
Британски е.
Хей!
Добре ли си?
Дайте път на лекаря.
Дръпнете се, господа! Помогнете й.
Вече сте в безопасност, госпожице.
Някой друг остана ли жив?
Не. Само аз.
Проклета кървава война...
Превод: puzek
"HIDDEN POWER" ® =subsunacs=