В ДЪЛБИНИТЕ
НЕИЗСЛЕДВАНИ СОНДАЖНИ ЗОНИ
ПОДГОТВЯ СЕ НАЙ-ДЪЛБОКИЯТ СОНДАЖ
"ТИАН ИНДЪСТРИС" ЩЕ КОПАЕ РЕКОРДНО ДЪЛБОКО
МАРИАНСКАТА ПАДИНА, ДЪЛБОКА НАД 11 000 М
СОНДАЖ НА 11 КМ
ОГРОМНО НАЛЯГАНЕ ОТ 1100 АТМОСФЕРИ
ПЪЛЕН МРАК ВИСОК РИСК
МИСТЕРИЯ В ДЪЛБИНИТЕ
СЛУХОВЕТЕ ЗА СТРАННИ ЯВЛЕНИЯ СА ОТРЕЧЕНИ
"КЕПЛЕР 822" ИЗСЛЕДОВАТЕЛСКА ЗОНА 8374
"РОУБЪК" СТАНЦИЯ 641
ЗАСЕЧЕНА АНОМАЛИЯ СМЪРТОНОСНО КАТО КОСМОСА
БЕЗ КИСЛОРОД И СВЕТЛИНА
СТРАНИЧНИТЕ ЕФЕКТИ ВСЕ ОЩЕ СА НЕИЗВЕСТНИ
НЕОБЯСНЕНИ АНОМАЛИИ
МИСТЕРИОЗНО ИЗЧЕЗВАНЕ
ПРОДЪЛЖИТЕЛНА ИЗОЛАЦИЯ ЕКСПЛОЗИЯ В ДЪЛБИНИТЕ
НОВООТКРИТИ ДЪЛБОКОВОДНИ ВИДОВЕ
СТРАННИ ТРУСОВЕ ОСОБЕНИ ФИГУРИ
"ТИАН ИНДЪСТРИС" ПРИКРИВА СЛУЧАЯ
"ТИАН ИНДЪСТРИС"
СТАНЦИЯ "КЕПЛЕР"
ЗАДАЧА: КОНТРОЛ НАД СОНДАТА "РОУБЪК"
ПЕРСОНАЛ: 316
Когато си в дълбините месеци наред, губиш представа за ден и нощ.
Има само будуване и сън.
Не че са лесно разграничими.
Мисля си…
Или сънувам първото нещо, което той ми каза.
Че не вярва в понятието "време",
а в отделните мигове.
За него чашата беше полупълна.
Добре.
Аз я предпочитам празна.
Какво правиш тук?
Цинизмът облекчава живота.
Не ти оставя много за губене.
Господи!
Събудете се! Разхерметизация!
Да затворим преградата! - Нарушена цялост.
Ставайте всички!
Нарушена структурна цялост.
Какво става?
Бързо, има пробив!
Да запечатаме отсека!
Тревога. Затворете херметическата преграда.
Картата не е у мен! - Ето, ето!
Не! - Отказ на преградата.
Трябва да го отворя. - Рестарт на системата.
Божичко! Бързо!
Тревога. Затворете херметическата преграда.
Бързо, бързо! Станцията ще се взриви!
Ако не затвориш преградата, с нас е свършено!
Ей сега. Готово!
Системата е онлайн. - Затваряй!
Чакайте! Изчакайте ни!
Тичайте!
Тичайте! Хайде, бързо!
Нора, няма да успеят. Затваряй преградата.
Затвори я или всичко ще се срине!
Затваряй!
Предстоящо нарушаване на структурната цялост.
До всички: предстоящо нарушаване на структурната цялост.
Повтарям: нарушаване на структурната цялост.
Добре ли си?
Това земетресение ли беше?
Не знам.
Трябва да е било 10-11 степен.
Дори не знам на кой канал…
Насочете се към капсулите за незабавна евакуация.
Тук "Кеплер". Контрол, чувате ли ме?
Станция "Кеплер" - засегната на 70%.
Реактор - нестабилен. - Тук "Кеплер", чувате ли ме?
Станция "Кеплер" - засегната на 70%.
Тревога, тревога. Чува ли ме някой?
Трябва да стигнем до капсулите. Хайде.
Като член на персонала,
знайте, че не сте просто част от един екип,
а част от нашето семейство.
Не може да се мине оттук.
Имате оплакване? Обърнете се към своя началник.
Супер, работи. Само да открия най-близките капсули.
Старшите инженери да се явят в техническия сектор.
Родриго, нали?
Да.
Нора.
Знам. Обикновено работя с дневната смяна.
Ще ме повдигнеш ли? - Да.
Компютърен инженер ли си?
Машинен. Мога да оправя прекъсвачите.
От доста време съм тук.
Само знай, че нямаме вина.
Ти спаси цялата станция.
Аз дори не знаех как да затворя преградата.
Прегради затворени.
Дали е земетресение? - Не.
Не знам.
ПОРАЖЕНИЯ 70%
Лоша работа. Комуникацията е прекъсната.
Антената е паднала. Нямаме връзка с повърхността.
Насочете се незабавно към най-близката капсула.
В ЦР-7 има евакуационен док.
Ще се справим, чу ли?
Част от водата е от канала.
Добре дошли на станция "Кеплер", разположена само на 1,6 км от "Роубък",
своята посестрима от клас "Титан".
"Кеплер" добива суров…
Добре дошли. Надяваме се престоят ви да е приятен.
Можем ли да минем? - Ще надзърна.
Ще се побера, стига и ти да успееш. Ела да видиш.
Ехо! Чува ли ме някой?
Ехо? Чу ли това?
Ехо! Говори още, чувам те!
Под отломките съм!
Вземи го.
Пол? Сега ще ти помогна.
Краката ти невредими ли са? - Да.
Какво искаш? - Да се измъкна.
Знам. Какво да направя? Добре, добре.
Добре ли си? - Да.
Нора? - Добре си. Здравей!
Сладкото, плоскогърдо елфче! - Дишай дълбоко, невредим си.
Малчо как е? - Нищо му няма.
Ще се изправиш ли? Хайде, ставай.
Хвани му ръката. - Не, не, чакайте.
Притиснат ли си? - Не, само да събера сили.
Добре.
Дай ми Малчо. - Ето.
Да вървим.
Взех си халата и късметлийския чорап.
Къде отиваме? - Към евакуационния док в ЦР-7.
Добре. - Горните нива рухват. Да побързаме.
Оттук ли? Вие сте луди.
Аз съм едро момче.
Струва ми се, че… - Чакайте!
Херметически прегради - затворени.
Наводняването - овладяно.
Ще успеем.
Добре ли сте? - Да.
Какво?
Тук има човек.
Маккелън.
Господи.
Род…
Хайде.
Виждам дока.
Внимание! До персонала на "Кеплер"…
Капитане? - Той е останал?
Защо просто седи там? - Мамка му.
Какво ще рече това? - Капсулите ги няма.
Отворете линията. - Капитане!
Здравей!
Нора, ти си жива! - Капитане.
Вратата е заяла.
Родриго, Пол…
Проверете състоянието на подводницата.
Добре.
По скалата от едно до десет, колко е зле станцията?
Десет.
Пораженията са 70%.
Честно казано, трудно е дори да се диша.
Дай да видя.
Не разбирам. Земетресение ли стана?
Не знам. Опитвам се да установя.
Защо още си тук?
Трябваше да се качиш в капсула. - Капитанът остава докрай.
Много важно! Имаш дете, трябваше да се качиш.
Би ли седнала?
Насила щяхме да те тикнем в капсулата.
Чуй ме. Всички ще се измъкнем живи оттук.
Разбра ли?
Сложи го на ухото.
Вече евакуирах 22 души. Седмина са мъртви.
Открих трима. Лий, Травис и Маккелън.
Ръцете на Маккелън още бяха топли. Сигурна съм, че не бъркам.
Тя живее три нива по-нагоре, а преди два часа аз си миех зъбите.
Затворих преградата. Може да има и други.
Станалото - станало. Гледай напред. Погледни ме.
Сега следи светлината. Хайде.
Следи светлината.
Капитане, подводницата е извън строя.
Прието. Изпращам Нора в контролната зала.
Емили, добре ли си?
Боже, жива си. - Нора?
Пич. - Мразя го това.
Чухте ли нещо? - Не, нищо.
Как са кулите? - Ще ги провериш ли?
Да. - Виж дали има някой жив.
Преградите - затворени.
Вземи.
Някой ще дойде, нали?
Ще пратят някого. - Не знам.
Сигурно вече са изпратили. Но не знам дали ще ги дочакаме.
Нора. - Да.
Какви са данните от охладителните кули?
Лоши.
Горните нива са разрушени, кулите също.
Ядрото на "Кеплер" е нестабилно.
Какво значи това? Застрашава ли ни?
За какво говорим? - За атомните ядра.
Енергията няма накъде да избие. - Стажантката ме плаши.
Обяснете ми какво става. - Асистентка съм.
При топене на ядрото се отделя топлина.
Може да се стигне до експлозии. Не знам.
Гледал съм по аниметата. - И аз обичам анимации.
Прав е, ядрото ще се разтопи за 30-ина минути.
Ще ни разкъса на парчета. Така ще ни намерят на повърхността.
Преградата - разрушена.
Хора, слушайте.
Капсулите ги няма, а подводницата е извън строя.
Вече не получаваме радиосигнали.
Конструкцията е нестабилна.
Дано финала го бива, защото това начало…
Куца. - Да.
Тръгваме към "Роубък". - Към "Роубък"?
На 1,6 км надолу и толкова насам. Какви ги говориш?
Как изобщо ще стигнем?
Пеша. - Какво?
Пеша. - Пеша?
Затова ли ме изровихте?
Не мога да вървя. Дори нямам костюм.
Изслушайте ме. Ето какво ще направим.
Ще се спуснем с товарния асансьор до дъното.
После по тунела ще стигнем до междинната станция.
Там ще заредим и почистим дихателните апарати.
После ще следваме маркерите по платото до "Роубък".
Ще вървим в пълен мрак, без да знаем накъде отиваме?
С недостатъчно кислород? - Това е планът.
Вие съгласни ли сте? Нора? - Костюмите няма да издържат.
А и не всички са опитни водолази…
Не се знае. - Не че се опитвам да…
Може да загинем, признай.
Така е. Но може и да оцелеем.
Старата станция "Шепард" не е ли по-близо?
Тя не функционира, няма нищо там.
Хора, трябва да чуете това.
Хубаво ли е? Може ли поне нещо оптимистично?
Последният запис от сондажната площадка.
Тревога, тревога! Опасност от 10-а степен.
Какъв беше този шум?
Градусите отвън са се повишили с 5,5.
Тъкмо ще ни бъде по-топло, докато вървим.
Невъзможно е водата да се затопля така.
Това са просто вторични трусове.
Сондирали сме надълбоко. Тектоничните плочи са се разместили.
Това е откачено. Пълна лудост.
Тръгваме към "Роубък".
Ако ще го правим, да го правим! Прав ли съм?
Добре де, ще намаля музиката.
Емили.
Събуй се, няма да се побереш.
Ниво 1 - засегнато.
Преградите - затворени.
Наводняването - овладяно.
Някой ходил ли е навън?
Не само да поправи някоя тръба.
Да е обикалял.
Не.
Вижте има ли достатъчно скафандри. Трябват ни шест изправни.
Нора. Заповядай.
Благодаря. - Няма защо.
Как си?
Готова ли си? Добре.
И тези ли се скъсаха? Стига де!
Ще те заболи. Хайде.
Прощавай!
Слагай костюма.
Зареден си с въздух.
Благодаря.
Разчистете всичко оттук.
Какво се замисли?
Никак не ми хареса онзи звук на записа.
Да се подсигурим.
Да. Много си прав.
Обърни се да видя.
Последни проверки.
Да тръгваме.
Слушайте сега.
При спускането ще следваме всички инструкции за безопасност.
Помнете, костюмите са опасни.
Какво смешно има?
Няма да мога. - Напротив, можеш.
Можеш и ще се справиш.
Това е просто едно спускане с асансьор.
Трасето е осветено. Ще следваме тръбата.
Ще се справиш, хайде.
Кое е най-страшното на влакчето на ужасите?
Чакането на опашката.
Нали?
Ще бъда неотлъчно до теб.
Главният мостик - разрушен. - Да действаме.
Всички в басейна.
Трябва да побързаме.
Мостикът беше едно ниво над нас. Това ще го последва. Хайде!
Структурната цялост - нарушена.
Спусни ни.
"Ако не знаеш къде отиваш, всеки път ще те отведе там."
Мъдро. - Не е моя мисъл, от книга е.
Хайде.
Ти не можеш да четеш.
Да не ви плаша, но щом стигнем нужната дълбочина,
трябва да прескочим в товарния асансьор.
Така, ето сега.
Мамка му, външният люк е разрушен.
Пригответе се и се дръжте, защото налягането ще ни блъсне здраво.
Отмени командата. Важното е да се отвори.
Капитане, не знам какво става. - Не се отказвай.
Родриго. - Какво става?
Не отваряй вратата. Не отваряй!
По дяволите!
Стой там. Затвори си очите.
Спокойно, Ем. Няма страшно.
Чуй ме. Затвори си очите. - Няма страшно.
Хайде, Емили, пристъпи до ръба. Трябва да скочиш.
Нора, мъртъв е.
Твой ред е да скочиш.
Знаел е, че скафандърът е неизправен.
Сигурна съм, че е знаел. - Слушай.
Знам как се чувстваш. Знам, че не е честно.
Но го вземи и го използвай.
Да, добре.
Хайде. Колкото сме по-бързи, по-добре.
Не бях виждала човек да умира.
Аз съм виждал.
Но не и да се пръсне.
Защо се смееш?
Сещам се какво правеше Родриго понякога.
Твърди, че е чул нов виц, а разказва все един и същ.
Но всеки път ме разсмиваше.
Какъв беше вицът?
Как се нарича човек, изхарчил всичките си пари?
Доцент.
Тъп виц.
Каквото и да е това, явно е под нас.
Според мен е сигнал за бедствие от някоя капсула.
Колко далече е? - Още двеста метра.
Защо не се е издигнала нагоре? - Може би зарядът не достига.
Спряла е на платформата под нас.
Оцелял.
Може да има оцелял.
Някой трябва да излезе.
Емили, време е да се проявиш. - Какво?
Само се шегувам.
Ето, вземи го.
Прибери зайчето. Завещавам ти го.
Тежко ти, ако не оцелее. - Хайде.
Не се знае колко ще издържи станцията.
Да рискуваме живота си.
Внимавайте. - Ще се върнем.
Пол е луд, нали?
Да, може да се каже.
Капитане, какво да правим? С тялото, когато го открием.
Говорим за евентуален оцелял. - Добре.
Хипотетично тогава. Да речем, че открием мъртво тяло.
Просто вземете някоя вещ за близките му.
Добре, знам какво да направя.
Имаме си истински герой.
Достигаме платформата
след три, две, едно.
Застопорен е.
Добре. Готов ли си? - Да.
Само така!
Да свършим работата, преди "Кеплер" да рухне.
Добре. Включете всички налични камери.
Колко може да се оцелее в капсула?
Без заряд - кратко.
На тази дълбочина.
Започваме декомпресията.
Някой от вас женен ли е?
Аз бях.
Деца? - Дъщеря.
На колко е? - На четиринайсет.
Трудна възраст за момиче. Но е временно, ще мине.
Не е на четиринайсет. Али трябва да е на моята възраст.
Четиринайсет ли казах? - Да.
Не знам какво ми щукна.
Превърташ, старче. Хваща те деменцията.
Всъщност е нормална неврологична реакция.
Пред риск за живота, времето… - Чуй ме.
Няма да умреш. Разбра ли?
Добре.
Най-ужасната идея на света. Но да действаме.
Скафандрите са сложени, готови сме. - А имате ли куче?
Наводнявай, Нора! - Разбрано.
Аз имам корги.
Няма хигиенни навици и е кошмарно.
Не очаквах, че така ще ми липсва.
Люкът е затворен, навън сме.
Готови сме да реагираме. Включи прожекторите.
Капитане, платформата не е стабилна.
Не знам колко време е разумно да останем.
Господи…
Момчета, продължете напред. Двайсетина метра.
Проверете отдясно.
Нищо не виждам. Мое или негово дясно?
Какво е това?
Причува ли ми се чуруликане на птички?
Ние не чуваме нищо.
Казвай, капитане.
Близо ли сме? Нищо не се вижда.
Би трябвало да е точно пред вас.
Добре.
Нищичко не виждам.
Чакайте.
Виждате ли?
Майко мила!
Какво се е случило?
Сякаш се е пръснала отвътре. Има нещо…
Нещо е полепнало навсякъде.
Виждате ли?
Какво е това?
Трябва да видя по-отблизо. Може да са някакви водорасли.
Виждали ли сте такова нещо?
Прилича на…
Няма вид на водорасло.
Има ли някого в капсулата? - Празна е.
Открих нещо.
Портфейл.
Супер, ще използваме кредитните му карти.
Капитане, няма труп,
така че може ли да се махаме оттук, преди да…
Всъщност има труп. Оплел се е… - Нека се връщат.
… в кабелите.
Оставете го и се връщайте. - Момент.
Виждате ли му гърба?
Виждате ли? - Да ги приберем.
Връщайте се вече. Пол.
Смит.
Пол.
Какво става с трупа му?
Да не би налягането да е втечнило…
Пол, не мърдай!
Какво е това нещо?
Знам само, че ядеше трупа, а после ме нападна.
Ем, какво правиш?
Търся му…
Видяхте ли?
Търсех му устата.
Живо ли е още? Защото ще го убия.
Просто докоснах нерв. - Нора, колко разстояние остава?
На 200 метра от дъното сме.
Няма очи. - А как ги привлича светлината?
Господи, погледнете. - Може да са като пеперудите.
Подводни пеперуди. - Прилича на нокът.
Може би е някакъв нов вид.
Ще го кръстим ли? - Аз го убих, аз ще му дам име.
Никога не съм виждала такава морска твар.
Може да сме пробили хидротермален джоб.
Ако е имало устойчива температура за живот…
Е, стига де! - Успокойте се всички.
Боже. - Какво откри?
Цялата система отказа, не само осветлението.
Може ли да се спуснем по инерция? - Да.
Имаме ли достъп до кабела? - Ако се разкачим, определено.
Какво беше това?
Само дано не е като в "20 000 левги под водата".
Пол!
Шегувам се, но там сякаш наистина има нещо.
Може би не е моментът да питам, но това бебе ли е?
Да затворим ли вратата?
Аз ще я затворя. Ще затворя вратата.
Добре.
Да намерим начин да се спуснем.
Напълно разкачени сме, не знам защо не помръдваме.
Боже!
Какво беше това?
"Кеплер" експлодира! Станцията!
Мамка му!
Да се махаме оттук. Капитане!
Бързо в барокамерата!
Да отворим външния люк, преди да стигнем дъното.
Иначе ще бъдем смазани!
Наводнявай!
Слагай скафандъра!
Помощ! - Дръж се!
Отвори люка!
Бягайте, бягайте!
Пазете се!
Нора!
Хора, тук съм!
Зелената светлина! При входа съм!
Внимавай, Смит!
Емили, пази се!
Затвори си очите. Не ги отваряй!
Не знам какво стана.
Поеми го!
Към входа на тръбата!
Не мога да отворя вратата!
Смит, чуваш ли ме?
Всичко ще бъде наред. Ще се оправиш.
МЕЖДИННА СТАНЦИЯ ХЕРМЕТИЗИРАНА
Влизайте!
Да го пренесем! - Изправете го.
Изправете го!
Какво стана? Добре ли си?
Погълнал е изпарения. Филтърът е повреден.
Всички видяхте, нали? Там има някакви неща.
Мама му стара!
Виждате ли? Има нещо там. - Божичко.
Стига, Пол, просто падат отломки.
Нора, извикай транспортьора. - Добре.
Погледни ме. Как е зрението ти?
Добре съм.
Всичко ще бъде наред.
Нямам кода. Не мога да вляза.
Ушите.
Майната му.
Помогни ми. Две, три!
Всичко ще бъде наред.
Така ще се придвижим до междинната станция.
ДЪЛБОКОВОДЕН ТУНЕЛ ЗА ДОСТЪП ДЪЛБОЧИНА: 10,3 КМ
Минахме средата. Малко остава.
Спри транспортьора. Няма да мине през такава вода.
Спри го.
Доста е наводнено. - Помпите са спрели.
Какво ще стане, ако не се включат?
Желаещи да отговорят? Няма ли?
Алиса толкова плакала, че щяла да се удави в сълзите си.
Добре че можела да плува. После нещата се закучили.
Нещо ни следва.
Малко остава да оцапам гащите.
Някой май си намери подаръче.
"Читос" и…
Каква ирония.
Обичам "Мун Пай".
Тези неща са на някого.
Нечии провизии…
Господи…
Не спирайте, вървете.
Да, да.
Хайде, почти стигнахме. Трябва да е на 300 м оттук.
Това ли е?
Няма връщане. - Какво значи това?
Прекалено е тясно.
Трябва да минем от другаде. - Аз съм най-дребна, нека проверя.
Дръж.
Добре. Ще те закача за себе си.
Готово.
Благодаря.
Преминах. Тук е широко.
Мисля, че ще успеете да се проврете.
Добре. Пращаме Емили.
Да, добре.
Закачена си.
Капитанът тръгва.
Ела насам.
Браво.
Как си? - Добре.
Мислех да го изям, но с Малчо решихме да го дадем на момичето ти.
"Мун Пай". - Да.
"Мун Пай".
Благодаря. - Много е готина.
Гледай да не прецакаш работата.
Да.
Смит.
Твой ред е. - Капитанът премина. Ти си.
Добре, тръгвам.
Как си, приятелче? Искаш ли да те сгрея?
Я по-добре да тръгваме.
Добре ли си? - Да.
Пол, чуваш ли ме?
Добре ли си? - Да.
Какво е това? - Пол, чуваш ли?
Не се бави, тръгвай. - Чуваш ли, Пол?
Ще те издърпаме. Теглете.
Хайде.
Давай! - Дърпам, дърпам.
Хайде! Мамка му.
Още. - Хайде!
Ето го. - Изкара ми ангелите.
Там има нещо. Прилича на Слендърмен.
Не е смешно.
Какво става с кабела?
Оплел се е. Ще го откача.
Откачи го! - Опитвам се.
Вземете Малчо!
Дай скафандъра! Тегли ме под водата!
Скафандърът! Сложи го!
Хвани го! - Изплъзва се!
Не мога да го удържа!
Дръж, дръж!
Не мога да го удържа!
Пол!
Излизайте от водата!
Емили! - Бързо до преградата!
МЕЖДИННА СТАНЦИЯ "ПОСЕЙДОН" ДЪЛБОЧИНА: 10,5 КМ
До всички. Говори капитан Лусиен.
На междинната станция сме. Пораженията са големи.
Не знам колко ще издържи.
Чува ли ме някой?
Изтръгна го от костюма.
От шибания водолазен костюм.
Какво може да е?
Започнете незабавна евакуация.
Чувате ли ме?
Наблюдателна кула онлайн.
Какво се случва?
Тази сонда тежи 6000 тона.
Как е била изтръгната?
Ние сме виновни.
Пробихме дъното на океана.
Бяхме твърде алчни.
И сега той ни го връща.
Мястото ни не е тук.
Изобщо.
Права е.
Слушайте. Знам, че Пол вече го няма, но…
Не можем да останем тук.
А костюмът на Смит?
Дай да видя кислородния филтър.
Хайде.
Как е?
Няма да издържи.
Тръгвайте без мен.
Аз само ще ви бавя.
Не искам да умират още хора. - И аз.
Стига.
Смит, може да се подпираш на мен.
Дишай плитко и начесто. - Добре.
Всичко ще бъде наред.
Стигнахме до маркер 21.
Сега просто ще ги следваме през платото.
Станция "Роубък" е при нулевия маркер.
Какво видя?
Не знам.
Видях го. - Господи!
И аз. Остави го. - Какво беше това?
Какво, по дяволите?
Къде се дяна?
Спрете прожекторите.
Не мърдайте.
Ще пусна инфрачервената светлина.
Нора, получаваш ли образ?
Да.
Смит?
Къде е Смит? Нора?
Къде е? - Виждаш ли го?
Къде отиде? Смит?
Емили. Помагайте.
Това е кракът му. - Отивам.
Ще се закача за теб.
Виждам го.
При него съм.
Жив е.
Ще го издърпам.
Добре.
Бутай, ще му хванем краката.
Смит, чуваш ли ни?
Смит, моля те, чуваш ли? - Само да взема пушката.
Какво? Остави я.
Капитане, недей.
Капитане.
Какво правиш?
Нора, не!
Нора? Добре ли си?
Не те виждам. Ти виждаш ли ме?
Нора?
Къде си?
Под теб. Виждаш ли ме?
Капитане, чуваш ли ме?
Нора. - Къде си?
Тук съм. Отдолу.
Оплетен съм. Виждаш ли ме? - Да.
Добре, чакай.
Къде е? - Не знам.
Измъкни ме.
Добре. - Мамка му.
Ще се опитам да ти помогна.
Достигаш ли ножа ми?
Какво беше това?
Нора? Върна ли се?
Какво виждаш?
Върна ли се?
Нора!
Държа те. Тук съм. Тук съм.
Критично налягане.
Издигаме се твърде бързо! Налягането ще ни убие!
Моля, забавете издигането.
Нора.
Пусни се. - Стабилност на костюма - 10%.
Нора, погледни ме. Пусни се, по дяволите!
Не, не мога, не мога.
Четири… Три процента.
Не, не, не… - Два процента.
Не се бой. - Не, недей!
Един процент. - Недей, недей!
Емили, чуваш ли ме?
"ШЕПАРД"
ИЗОСТАВЕНА СТАНЦИЯ "ШЕПАРД" ДЪЛБОЧИНА: 10,8 КМ
Емили, Смит, чувате ли ме?
Още съм жива. На старата станция "Шепард" съм.
СИЛАТА НА ДРУГАРСТВОТО
Тук няма капсули, но мога да дишам. Има остатъчен въздух.
Ако сте някъде там…
НЕ БЪДИ ЕДИНАК
Чува ли ме някой?
Емили, чуваш ли ме?
Чувате ли ме?
Капитане…
ЛУСИЕН
В ПАМЕТ НА АЛИ ЛУСИЕН НА 14 ГОДИНИ
Али.
Съжалявам.
БЪДЕЩА СОНДА "РОУБЪК"
Ще продължа да говоря. Не знам дали ме чувате.
Тръгвам по югоизточната линия.
Следвам маркерите към "Роубък".
Обичах океана.
Възприемах го като огромно стъкло на Петри.
Ем, ти ли си?
Знам, че имаш
различна хавайска риза за всеки ден от седмицата.
Емили, чувам те. Ти ли си?
Макар че не те познавам извън това стъкло на Петри.
Емили. - Но знам, че ме чуваш.
И ме разсмиваш.
Обичам те. Да знаеш.
Ем?
Емили?
Държах да ти го кажа.
Емили?
Емили, зад теб съм.
Чуваш ли ме?
Емили.
Емили! - Не, моля те! Махай се!
Емили, спри!
Емили. Емили!
Хей, Ем? Отвори очи. Отвори ги. Аз съм.
Тук съм. С теб. - Взех те за…
Спокойно. - Нора…
Мислех, че си загинала.
Смит добре ли е? - Да. Тук е. Жив е.
Добре. Това е важното, нали? - Да.
Хайде, стани.
Не стигнах много далеч.
Шегуваш ли се? Толкова се гордея с теб.
Дори не мога да повярвам.
Въздухът ти сигурно… Дай да го проверя.
Не, аз… Реших…
Просто да вървя. - Добре. Плана си го бива.
А капитанът?
Хващай Смит.
Не мисли за това. Хайде.
Сякаш съм надрусана. - На аванта.
От липсата на кислород е.
Не си чувствам пръстите.
Как се казва кучето ти? - Тени. А твоето?
Сладко име. Джим. - Джим?
Джеймс, когато не слуша.
Всъщност беше на годеника ми.
Разделихте ли се?
Не. Абсурд.
Бяха първи приятели със Смит.
Гмуркахме се заедно.
Искаше да отидем една вечер. Бях уморена и той тръгна сам.
Забави се и разбрах, че е станало нещо.
Обадих се на спасителите и влязох да го търся.
Но не го открих.
Съжалявам, не ти е до това сега.
Много съжалявам.
Чувството, че си безсилна и нищо не можеш да промениш…
Почти ме уби.
Накарах Смит да се закълне, че няма да го споменава тук.
Май наистина го обичаш, а?
Да.
Много хубаво.
Няма да се предаваш.
Какво е това?
Какво е това сияние?
Сондата. Това е "Роубък".
Господи. Боже мой, успяхме.
СТАНЦИЯ "РОУБЪК" ДЪЛБОЧИНА: 11,1 КМ
Хайде, да вървим.
Почти стигнахме. До зелената светлина.
Какво е това?
Изгаси прожекторите. Изключи ги.
Боже мой.
Откъде се появяват?
Вратата е там.
Там…
Сякаш спят. Или са в хибернация.
Нека не се разсейваме.
Тревога. Критично ниво на кислорода.
Нещо пищи.
Надали е на добро.
Не спирай. Емили, продължавай да вървиш.
Пренеси Смит до вратата.
Хайде, Емили.
Емили, върви.
Върви!
Бързо, Емили!
Мамка му!
Какво…
По дяволите!
Нора!
Тревога. Критично ниво на кислорода.
Секунда.
Смит.
Хайде.
Смит.
Насочете се към най-близката капсула за евакуация.
Трябва да стигнем до капсулите. Хайде.
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Трябва да намеря ръководството. - Ниво 7 - разрушено.
Наводняването - овладяно.
Мамка му.
Бързо, бързо!
Добре дошли на "Роубък", сонда клас "Титан" на "Тиан Индъстрис".
Ето, ето!
Добива невероятните 140 милиарда тона суров петрол годишно.
"Роубък" е бъдещето на производството на енергия.
Майчице. - "Тиан Индъстрис".
С нас бъдещето е грандиозно.
Добре дошли на "Роубък", сонда клас "Титан" на "Тиан Индъстрис".
Бързо, насам!
Преградите - затворени. Наводняването - овладяно.
Не, не, не!
Команден мостик - разрушен.
Насам! - Наводняването - овладяно.
Добре дошли на "Роубък", сонда клас "Титан" на "Тиан Индъстрис".
Бързо, бързо!
Ниво 6 - засегнато.
Преградите - затворени. Наводняването - овладяно.
Хайде.
Насочете се към най-близката капсула за евакуация.
Супер!
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Супер!
НЕ РАБОТИ ПОВРЕДА
Внимание, капсулата е повредена.
Готови ли сме, Нора?
Капсулата - повредена.
Да. Всичко е наред.
Има ли достатъчно капсули? - Да.
Колко са? - Три.
Тръгвайте. - Първо ти.
Първо вие. Аз съм последен. - Пази си главата.
Ниво 6 - разрушено.
Трябва да се спасиш.
Обещаваш ли? - Обещавам.
Наводняването - овладяно.
Благодаря, че ме довлече дотук по дъното.
Пак заповядай. Всъщност нека не се повтаря.
Дадено. - Капсула - активирана.
Скоро ще се видим.
Вземи това. Дай го на близките му.
Виж ти, Малчо.
Досадник беше, но го харесвах.
Ще им предам. - Чао.
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Твой ред е.
Мога да взема последната. Тръгвай ти.
Не. Качвай се. - Не, сериозно.
Не знаеш как се пуска. Върви.
Защо пищи?
Качвай се. Ще я оправя, не се бави.
Няма да те оставя. - Него не оставяй.
Ниво 2 - разрушено.
Останеш ли тук, ще умреш. И какво тогава?
Ще я поправим заедно. - Няма време за спорове, качвай се.
Какво правиш… Нора.
Знаеш ли какво бих дала за още една секунда със Сам?
Всичко. Върви. Животът е пред теб.
Нора, стига. Престани! - Емили…
Съжалявам.
Готово.
Капсула - активирана.
Да знаеш, че те чакам горе.
Не ме мисли. Чу ли?
Ниво 2 - разрушено. Преградите - затворени.
Насочете се към най-близката капсула за евакуация.
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Ниво 1 - засегнато.
Преградите - затворени. Наводняването - овладяно.
Насочете се към най-близката капсула за евакуация.
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Засечени аномалии в налягането.
Ще се случват неща, заради които ще се чувстваш безсилна
и незначителна.
Но там е ключът.
Това е само чувство.
Започнете незабавна евакуация към повърхността.
Понякога трябва да изключиш чувствата. И да се задействаш.
Външни обекти приближават капсулите.
Съприкосновение - след 60 метра.
Достъп до атомното ядро.
Знаеш ли какво има под нас?
Много енергия, която няма накъде да избие.
СИМУЛАЦИЯ НА ЯДРЕН ВЗРИВ
Начало на разтапяне на ядрото.
Една минута до разтапянето.
Имаме 60 секунди.
В тъмното губиш представа за времето.
Четири, три, две, едно.
Нека стане светло.
ДВАМА СПАСЕНИ СЛЕД ИНЦИДЕНТ НА СОНДА
КОМПАНИЯТА НЕ РАЗРЕШАВА ИНТЕРВЮТА
НЯМА ДА ИМА СПАСИТЕЛНА ОПЕРАЦИЯ
"ТИАН ИНДЪСТРИС" НЕ ДАВА ПОДРОБНОСТИ ЗА ТРАГЕДИЯТА
ПОДОЗРИТЕЛНИ АНОМАЛИИ ОКОЛО ИНЦИДЕНТА
СЕКРЕТНО
БЕДСТВИЕТО "РОУБЪК"
РАЗГОВОРИТЕ С ОЦЕЛЕЛИТЕ ЗАСЕКРЕТЕНИ
ЗАПИСИТЕ ОТ КАМЕРИТЕ УНИЩОЖЕНИ ПРИ ИНЦИДЕНТА
ВЪЗСТАНОВЯВАНЕТО ЗАПОЧВА ВЕДНАГА "ТИАН ИНДЪСТРИС" ПОДНОВЯВА СОНДАЖА
ДЕТАЙЛИТЕ ОКОЛО ИНЦИДЕНТА ОСТАВАТ НЕЯСНИ
Превод БОРЯНА БОГДАНОВА