Пазач, говори Кораба-майка. Четирите конника препускат.
Може да отворите вратата на конюшнята.
Товарът е подсигурен. Конниците са на път.
Гледай да съм сладка. Ела тук!
Вегас, скъпа! - Вегас!
Да, скъпа!
Успяхме! - Да.
Мисля, че снима. Хайде, скъпи. - Да тръгваме.
Да се махаме оттук! - Да!
Обичам живота! Обичам, обичам, обичам.
Какво правиш? Прибирай се вътре.
Знаеш ли какво превозваме? Защо е тази тежка охрана?
Може да е куфарче, атомна бомба, или оригинала на Конституцията.
Онази, която е написана с кръвта на бащите основатели.
Да, по-скоро...
Снежният човек. - Според мен, жезълът на Ра.
Или... Амелия Еърхарт, но жива.
По-добре да не знаеш. - Така е.
Имам подарък за теб, затова че ме направи почтена жена.
Какво? Чакай, за какво говориш?
Да, добре. Захващай се.
Сега го закъса.
Добре, сетих се. Лунният модул, който уж е останал на Луната.
Харесвам тематичната препратка към извънземни,
след като знаеш откъде идваме. - Значи казваш, че има шанс?
За какво? - Затова, че... Нали знаеш?
Свещеният Граал. - Да, може да е Граалът.
Не самия Граал, а Свещения Граал на нещата, които не трябва да превозваме.
Искаш да го кажа на глас? - Честно казано, не искам.
Много си загадъчен.
Зона 51. Таен хангар. Аутопсия.
Добре, ще го кажа. Извънземно. - Внимавай!
Имаме пострадали. Хайде, по-бързо!
Да извадим това нещо! - Хайде, по-живо!
Имаме няколко мъртви, сър. - Оставете ги. Да видим този. Хайде.
Момчета, към втория товар! - Разбрано!
Четиримата конника до Кораба-майка. - Чуваме ви, кажете.
Имаме спешна ситуация. Искаме подкрепа.
Разбрано, Конници. Какво е естеството на спешната ситуация?
Претърпяхме тежка катастрофа. Имаме много смъртни случаи.
Нуждаем се от незабавна евакуация. - Разбрано, Конници. Изпращаме.
Останете на линия, докато се свържа.
Какво е състоянието на товара? - Товарът...
Товарът е компрометиран.
Изглежда разбит, насред магистралата.
Изчакайте. Слушайте внимателно.
Съберете веднага всички и се отдръпнете от товара.
Какво ми казвате да направя? - Веднага изкарай хората оттам!
Оставете ги, ако не могат да ходят. Напуснете мястото! Разбрахте ли?
Да, разбрах.
Остави го. - Какво да направя?
Казаха да не се доближаваме. - Какво?
Казаха да не...
Трябва да тръгваме. Чу какво казаха. По-бързо!
Трябва да се върнем, те са в беда. - Няма "те". Всички са мъртви.
Чакай, чакай! Почакай!
Не може, трябва да продължим. - Достатъчно далеч е. Всичко е наред.
Никак не е наред.
Добре, добре.
Какво беше това?
Преследва ни.
Отдалечава се. Да тръгваме.
Шегуваш ли се? - Наистина се изплаших.
Готови ли сте, момчета?
Едно, две, три, четири.
АРМИЯ НА МЪРТВИТЕ
МАГИСТЪРСКА СТЕПЕН ПО ФИЛОСОФИЯ
Хиляди протестират пред Капитолия тази сутрин
в отговор на вчерашния исторически вот в Конгреса
за унищожаването на останките от така наречените зомби войни,
намерили своя край с поражението и отстъплението на армията.
Лас Вегас беше отцепен, а зомбитата оставени да върлуват.
Президентът ще спази предизборното си обещание
да изтреби неживите обитатели на Лас Вегас,
чрез крайна мярка - взрив на тактическо ядрено оръжие
в Лас Вегас след четири дни, по залез-слънце на 4-и юли.
Налага се пълна евакуация на карантинирания лагер "Маккаран".
Организациите за граждански права отдавна твърдят,
че няма данни за инфекция в лагера.
Извинете, може ли да поговоря с господина, моля?
Скот, имаш посетител.
Господин Уорд. - Здравейте.
Вие сте Блай Танака, нали? И искате да говорите с мен?
Не всеки спасява министъра на отбраната от орда чудовища,
получава Медал на свободата, само за да...
Работя в заведение за бургери. Наясно съм с положението си.
В подземен трезор под булеварда в Лас Вегас има 200 млн. долара.
200 милиона, които застрахователната компания вече ми възстанови.
Необлагаеми с данъци. - И не могат да се харчат.
Това е задачата ви. Остават още 96 часа.
Правителството вече е изтеглило повечето войски от карантинната зона,
което я прави уязвима. Искам да съберете екип и да измъкнете парите.
В замяна ще си разделите 50 млн. долара помежду си.
Заинтригуван ли сте? Не ми давайте отговор.
Помислете до утре.
В знак на добра воля.
Ще поговорим скоро, господин Уорд.
Радвайте се, че това е на практика финансирано от държавата решение.
Знаете, че те не са заразени. Ако бяха, щяха вече да са зомбита.
Те са политически затворници, които правителството не иска.
Ако имате неуреден имиграционен статут,
ако защитавате гей правата или абортите,
ще ви арестуват под предлог за обществената безопасност.
Няма да е по-различно от хилядите ядрени опити в пустинята Невада.
До задържаните в карантиниран лагер "Маккаран".
Това съоръжение се евакуира.
Качете се на автобусите за Барстоу. Покажете временната здравна карта
на длъжностните лица при качване в автобусите.
Те тръгват на всеки 15 мин.
Здравейте! - Кейт!
Не мога да дишам. Вълнувате ли се?
Кейт, остави ги да си съберат багажа.
Продължавайте. Хайде.
Кейт, обещай ми, че, ако нещо ми се случи през идните дни,
ще се погрижиш децата да заминат за Барстоу.
Какво искаш да кажеш? Какво може да се случи?
Ти я познаваш, нали?
Койотът. - Гита, това не е опция.
Тя помага на хора да влязат, да разбият слот машина и да се върнат,
преди някой дори да разбере, че те няма.
С тези пари ще се измъкнем оттук. Иначе ще останем завинаги в Барстоу.
Слушай, на пазачите не им пука.
Но за пет бона мога да откупя свободата си и тази на децата ми.
До петък трябва да изведа децата оттук.
Ще защитя семейството си с цената на всичко.
Хората, които отиват там, невинаги се връщат.
Просто го забрави. - Почакай, Гита.
Остави ме.
Всичко наред ли е, дами?
Нямаш ли по-важна работа? - Кейт.
Какво каза, доброволец? - Нищо, тя не каза нищо.
Така ли е, доброволец? - Кейт...
Млъкни, по дяволите! Млъкни!
Добре... - Какво? Каза ли нещо?
Не, нищо не казах.
Агресивни действия извън социалните норми са първи признак за инфекция.
Погледни ме и стой неподвижно.
Нямаш.
Твой ред.
Ако искаш...
... мога да използвам ректалния ми термометър.
Имаш отклонение от няколко стотни. Сигурна ли си, че се чувстваш добре?
Сигурна ли си, че не си заразена? - Аз съм добре. Чувствам се добре.
Добре,
и двете сте в рамките на допустимите граници, но внимавайте.
Гледай да се качиш в автобуса, доброволец.
Задник. - Какво си мислеше?
Знаеш ли колко лесно може да те премахне?
Ако каже, че температурата ти е паднала, никой няма да се усъмни.
Знам, аз просто... - Знаеш?
Няма значение. Съжалявам. Аз просто…
Обещай ми, че няма да правиш глупости.
Гита, рискът не си струва.
Да, права си.
Няма. Обещавам.
Благодаря.
Мамо!
Да? - Г-н Танака, затруднявам се.
Никак не ми допадате.
Не искам да ви угодя и да приема работата, но...
Съберете екип.
Трябва ви пилот на хеликоптер и разбивач на сейфове.
Ще ви изпратя адрес. Бъдете там утре в 16:00 ч.
Той се съгласи.
Не обичам да питам, но...
Децата са на училище, аз съм на работа...
Не се тревожи, ще я оправя. - Благодаря ти, Мария.
Нямай грижа. Внимавай, мръсна съм.
Шарки, дай й бялата назаем.
Благодаря ти. - Поздрави децата.
Добре. - Чао.
По дяволите.
Здравей.
Здравей!
Мислиш, че е лоша идея? - Не мисля, просто е факт, Скот.
Наистина е много лоша идея.
Няма да участваш? - Не казах това.
Ще участваш? - Не казах и това.
Но си заинтригувана. - От самото начало си знаел това.
Спомни си какво направихме, хората, които спасихме. Каква беше ползата?
Какво ще кажеш веднъж да направим нещо за себе си?
Може да умрем.
Да, вероятно ще умрем.
Поне някои от нас.
Петдесет милиона долара. - Петдесет милиона.
Как ще ги разделим? Поравно на всеки?
По 15 млн. за мен, теб и Вандерхо, ако се съгласи.
Другите не са от семейството. - Няма нужда да знаят дяла ни.
Сега вече схващаш.
Кой друг е в шантавия ти списък?
Виждам, че си имала посетител.
Казвай. Как мина?
Дойде да ме види за първи път от шест месеца.
Не можем да издържим дори 35 минути, без да се скараме.
Все пак изглежда щастлива. Мисля, че това е важното.
Сигурен съм, че те цени, дори и да не го осъзнаваш.
Наистина. Ако ли не, да си гледа работата.
Това е тежко решение.
Ти как мислиш?
В разгара на нещата никога не съм се замислял
за лицата на безбройните чудовища,
но сега осъзнавам, че те са били хора.
Сега не виждам нищо друго, освен лицата им.
Не мога да кажа дали това ще е за добро или лошо, но...
Възможно е и да бъде...
... катарзисно.
Това е.
Виж ти, трябваше да взривят Вегас в началото на 90-те, но...
Това е страхотно. - Питърс!
По дяволите.
Как си? - Какво те води тук, по дяволите?
Как е работата? - Скапана е. Какво правите тук?
Събираме екип за работа. - Какво е заплащането?
Ако успеем, ще изкараш два милиона за един ден работа.
Два милиона долара? Моят дял? Само за мен?
Два милиона долара, ако успеем?
Сто процента. Да, участвам.
Няма ли да попиташ за рисковете? - Защо ми е да знам за рисковете?
Два милиона долара са много пари.
Слушай, много мразя живота си.
Ако имах два милиона долара, животът ми би се променил драстично.
Да, благодаря ти. Да.
Сигурна ли си, че не искаш да знаеш? - Има нещо общо с хеликоптери?
Аз съм човекът за хеликоптерите. Къде да подпиша?
Участвам. - Благодаря, радвам се да те видя.
Не се е променила, нали? - Не, странна, както винаги.
Хайде, аз избирам следващия.
Хайде, мамка му! Така се прави. Това е!
Майки Гузман. - Майки Гузман, името ми е познато.
Виж това.
Майки Гузман, на живо от Източен Лас Вегас.
Имаме поне петима, но нека да проверя отново.
Имаме седем треперещи.
Бум, копеле! Двама в главата!
Хлапето е лудо. - Има форуми, посветени на него.
С лекота, човече! Само така! - Така се прави.
Много благодаря! Не забравяйте да го харесате и да се абонирате.
Копелето има Ролекс. Това са поне десет бона.
Какво става? - Майки Гузман.
Какво става? - Искаш ли да изкараш 500 бона?
Кого трябва да убия?
Харесва ми.
Какво правим тук? - Нали ни трябва разбивач на сейфове?
Искаш ли да изкараш 250 бона за един ден работа?
Боже мой.
Можеш ли да го разбиеш?
Мога ли да го разбия? - Да.
Мога ли да го разбия? Все едно да ми покажете Мадоната на Ботичели
и да ме питате дали искам да я чукам.
Човекът, проектирал това прекрасно произведение на изкуството,
Ханс Вагнер, го е нарекъл "Залезът на боговете"
в чест на епичната опера на съименника си, Рихард Вагнер.
"Пръстенът на нибелунга." Може ли да бъде разбит от мен?
Не знам, наистина. - Добре.
Внимавайте с пръстите, г-н Лапа.
От живите ключари в света, аз ли съм най-големият ви шанс да го отворите?
Мога смирено да кажа "да".
Ще участваш ли? - Това е врата към друго царство.
Провидението ви доведе при мен. Ще преминем заедно през нея.
Как се казвате? Моля? - Скот Уорд.
Скот Уорд. - Дитер, Скот Уорд.
Готова ли си да посвириш?
Да.
Скот, това са Деймън и Чеймбърс.
Те са с мен, за моя сметка. - Добре.
Как върви? - Добре дошли в екипа.
Скот, кое е това хлапе?
Погледни го. Не става за убиец на зомбита.
Здравейте, аз съм Дитер и отварям онова, което не може да се отвори.
Шегуваш ли се? - Не, хлапето трябва да отвори сейфа.
Без него, всичко пропада.
Хайде, момчета. Съберете се. Г-н Танака, екипът е в пълен състав.
Прекрасно е, че всички сте тук. Вижте целта си.
Хотел Казино "Вегас Блай". Не може да кацнете във Вегас.
Въздушното пространство е затворено. Но може да излетите оттам.
На покрива на северната кула има изоставен спасителен хеликоптер.
Ако се координирате, това ще е елементарно влизане и излизане.
Ще разполагате с 32 часа, след като влезете в града.
Зомбитата няма да са проблем за корави момчета като вас.
Чакай, чакай, чакай!
Моите извинения. Как точно убиваме зомбитата?
Господи.
Има ли още някой, който да не е убил зомби?
Всички знаем основното.
Зомбита, немъртви, както и да ги наричате,
ако искате да ги убиете, всичко опира до мозъка.
Ако ви нападнат, просто стреляте в мозъка. Има ли някакви въпроси?
Да, ако взема голям камък и го разбия в главата, ще проработи ли?
Да, ако засегне мозъка, ще проработи.
Разбрано. - Г-н Танака, продължете, моля.
Оттам тръгвате надолу по булеварда.
Ще стигнете до казиното за по-малко от два часа.
Влизате и намирате генераторите.
Сейфът, под южната кула...
... е в края на коридор, осеян с несмъртоносни възпиращи средства.
Трябва да намерите начин да ги задействате.
През това време нашият безстрашен пилот/механик зарежда хеликоптера.
Нашият разбивач на сейфове се захваща за работа.
Като хирург или художник.
Неговият шедьовър издава едва доловими прещракания.
Накрая се поддава на нежното му докосване.
Остава само да натоварите парите в хеликоптера
и да полетите към залеза.
Цял ден преди ядрената бомба да напусне стартовата площадка.
Лесно, като по японски.
Извинете, вече не е позволено. Сега се използва "като по вода".
Да, но аз... - Няма проблем, ако той е "японски".
Както искате. Лесно, като по вода.
Погледнете.
Добре, добре. - Добра работа.
Чакайте, чакайте. Това ли е планът? Зомбита?
Да, какво има, брато? Мислех, че си съгласен.
Казваше, че, ако видиш зомби, ще го разфасоваш.
Това бяха глупости, човече. - Какво?
Майната му, няма да участвам. Това е лудост, всички ще умрете.
Боже Господи. Аматьори. - Съжалявам, братко.
Деймън. Чакай, човече.
Добре, опаковайте багажа. Ще се видим в 6:00 сутринта.
Разбрано, капитане. - Почакайте.
Казвам се Мартин. Аз съм шеф на охраната на г-н Танака.
Ако имате нужда от нещо, говорете с мен. Мога да ви осигуря всичко.
И ще ви придружавам, заради обширните ми познания за казиното.
Някакви въпроси? Добре, ще се видим в 6:00 ч.
В 6:00 ч. - Как се чувствате?
Нали знаете, че това е лудост? Ако трябва да избирам между смъртта
и изперкването в заведението, бих рискувал за няколко милиона.
Знаете ли как ще влезете вътре?
Да. - Пристигащите подлежат на
пълни медицински прегледи. Съоръжението не прави изключения.
Няма да бъдете допуснати до общите части, без зелен стикер.
Здравей, Кейт.
Какво правиш тук? - Трябва да поговорим.
Не! - Просто ме изслушай.
Отвори ми се възможност...
... и се нуждая от помощта ти.
Знам как ще прозвучи, но направи едно нещо за мен.
За теб? - Направи това за мен
и ще ти дам 15 млн. долара. - Петнайсет милиона? Ти ги нямаш.
Ако направиш това нещо за мен, ще ги имам.
Знам, че няма да компенсира това, което направих и отсъствието ми...
... но с 15 млн. можеш да помогнеш на хората, да правиш каквото искаш.
Каквото и да направиш с парите, ще е правилното нещо.
Какво е това нещо?
Ти си койотът, нали?
Вкарай ни вътре. Моля те.
Не е лошо като за първи път.
Добре, схванах. Разбирам. Каква прекрасна машинка.
Не насочвай пистолет към мен. - Съжалявам.
Превозът ни пристига. - Добре, искаш ли вода?
Шегуваш ли се? Какво е това? - Какво?
Заклевам се, ако така се опитваш да се сближиш с дъщеря си...
Не е така, повярвай ми. Тя е доброволец в лагера, има връзки.
Просто ще ни закара до карантинната зона.
Наистина ли мислиш, че бих я завел в града?
Как си? Не се запознахме. Казвам се Мартин.
Не ми говори. Нямам доверие на тези хора и особено на теб.
Стой далеч от мен. - Добре, госпожо.
До задържаните в карантиниран лагер "Маккаран".
Съоръжението ще бъде затворено след края на деня...
Престъпници, запознайте се с койота си.
Койотът има ли име? - Лили, но "койот" звучи яко.
Наричай ме така, ако искаш. - Добре, оставям ви.
Среща при Барстоу след 24 часа. - Добре.
Гледайте да не ви взривят и да не ви убият немъртвите.
Какво не е наред? - Мама я няма.
Вземи.
Въпрос. - Да, Дитер?
Не мислите ли, че ми трябва нещо по-голямо?
Ако ти дам нещо по-голямо, ще си заминеш, Дитер.
Ще си замина? - Завинаги.
Къде се закача това?
Ти сериозно ли? - Дитер, опитай се да не ядосваш Ван.
Благодаря ви.
Какво направи? - Какво имаш предвид?
Спри! - Махни се от мен!
Какво става? Какво правиш, по дяволите?
Вкарала си я вътре. Вкарала си Гита.
Да, вкарах нея и други две.
Вкарвам много хора. Трябват им пари, за да се махнат оттук.
Тя не се е върнала. - Не всеки успява.
Те знаят рисковете. - Тя има две деца!
Тя не ми каза това.
Ако знаех, че има деца, нямаше да я заведа.
Видя ли я да умира?
Не.
Те продължиха. Аз останах.
Така и не излязоха. Съжалявам.
Чаках до последно, но... - Идвам с вас.
Не, няма. Разговорът е излишен. Няма да идваш.
Има две деца, чиято майка е изгубена там.
Две деца, за които помагам и се грижа. Трябва да я намеря.
Опиши ни я и ние ще я потърсим. - Мислиш, че ти имам доверие?
Кейт! Няма да дойдеш! - Не те питам!
Казвам ти какво ще се случи. - Ела тук.
Слушай, като някой, който знае какво ни очаква...
Не искаш да тръгнеш по този път. Няма да ти позволя.
Ще останеш тук. Ние ще потърсим приятелката ти. Ще се видим после.
Ясно? - Не, не е ясно.
Ти слушай. Така или иначе ще отида.
Мога да вляза с теб и да ме пазиш или просто ще се промъкна след това
и вероятно ще умра. Изборът е твой.
Какво избираш, татко?
Ако видим приятелката ти, страхотно, но ти няма да я търсиш.
На живот и смърт е. Ако прецакаш нещата, някои от тези хора ще умрат.
Разбираш ли това? И те имат семейства.
Така че, никога няма да се отлъчваш от погледа ми.
Това са условията ми. Ясно ли е?
Да, ясно е.
Момчета, това е Кейт, най-новият член на екипа.
Здравейте. - Как е?
Какво, по дяволите?
Забавлявате ли се? За какво говори той?
Бомбата, която ще ви убие? За нея ли говорите?
Това е последният автобус. Тръгвай, Спиди Гонзалес! Ариба!
Ще ни трябва още един. - За какво?
Не знаете какво е вътре. - Достатъчно сме...
Повярвай ми. Трябва ни още един човек.
Какво става тук, по дяволите?
Искаш ли да изкараш 20 бона? - Двадесет хиляди долара?
Да, бих искал да изкарам 20 бона.
Не разбирам. Защо го взима, мамка му?
Скъпа, по-спокойно с псувните. - Шегуваш ли се?
Предстои ни да се потопим в море от мъртви хора и да извършим кражба.
Извинявай, че псувам. - Това за мен ли е?
Това е точно за мен.
Ще се позабавляваме, нали? Избрахте подходящия човек.
Ако се изплашиш или си притеснена, стой близо до мен.
Ще се погрижа за теб. - Благодаря.
Какво става, брато? - Ти ще носиш горивото.
Не докосвай отново резачката ми. Недей повече да й говориш...
... брато.
Разбира се. - Добър отговор.
Добре, да тръгваме!
Какво гледаш, мамка му?
Зад мен.
Насочи пистолета, глупако.
Не е късно да се върнеш.
Ето ги. Треперещите.
Каквото е останало от тях.
Какво точно се е случило с тях? - На какво прилича?
Не са се скрили от слънцето. Трябва да ги видите, когато вали.
Съживяват се за няколко часа.
По дяволите. - Хайде.
Колко дъжд е...
Да се снимаме. - Туристи.
Ти си Лили, нали?
Знаеш как да се оправяш тук. - Колко искаш да ми платиш?
Може би много.
Какво знаеш за поведението им? - Знам всичко.
Защо?
Добре е да се знае.
Какво е това?
Какво е всичко това? Какво се е случило тук?
Тук полицията и военните най-накрая загубиха, последният отпор на Вегас.
Тихо.
Чувате ли това?
Какво е това, по дяволите? - Зад колата! Хайде!
Какво е това? - Валентин.
Валентин?
Това е зомби тигър, мамка му.
Това е прекалено.
Да, мамка му. - Страхотно.
Чисто е. - Тръгваме.
Какво беше това? - Принадлежеше на Зигфрид и Рой.
Охранява началото на територията им.
Има ли обходен маршрут? - Не.
Къмингс, дай да видя пистолета ти.
Какво? Няма начин. - Само за секунда.
Харесва ми. Красив е.
И надежден. - Така ли?
Може ли да го докосна?
Искаш да го докоснеш? - Да.
Само за секунда. - Само за секунда.
Ще излъжа, ако кажа, че исках да избегна това.
За какво говориш? - Какво прави тя?
Застреляйте я! - Те знаят, че сме тук.
Няма да им пука, ако играем по техните правила.
Трябва ни сделка, за да продължим. - Сделка? Сериозно?
Дар, за да покажем подчинението си. - За какво говориш? Те не разсъждават.
Ако дойдат, ще ги убием. - Не разбираш.
Те не са това, което си мислите. - Застреляй я в лицето!
Не говорим за треперещи. Права си, те не разсъждават.
Те просто се движат и ядат. Но ние говорим за другите.
Алфите. - Да, те са по-умни, по-бързи.
И организирани. Като в кошмарите ви.
Говорите за града, сякаш е техният затвор.
Не е. Това е тяхното царство.
Те няма да имат нищо против, ако играем по техните правила.
Сега навлизаме вътре. - Имам майка, обичам я.
Всеки има майка, но не всеки насилва жени под карантина.
Тя лъже! Това не е вярно.
Млъквай. Знам какво причиняваш на тези жени.
Шибан изнасилвач. - Господи, това не е вярно.
По дяволите! Не! - Тя идва.
Кой идва? Какво идва? - Тя? Коя е тя?
Не, беше взаимно. Моля те!
Не, не! Не й се доверявайте.
Помогнете ми, моля ви! Не тръгвайте, ние сме екип.
Какво...
Какво, по дяволите?
По дяволите.
Помощ! Застреляйте го! Какво е това нещо?
Слушай... Не, недей.
Не искам да те нараня.
Хайде, помогнете ми!
Не, не, не!
Помогнете ми!
Не го прави. Не ме доближавай.
Какво правиш?
Не! Боже мой!
Махай се. Отивай там.
Не! Помощ! Не!
Виждала ли си я да убива някого? - Да, на няколко пъти.
Съживиха ли се? - Да, като треперещи.
Моята теория е, че това е започнало с един от тях, първоизточникът.
Който и да е той, ако те ухапе... - Ставаш алфа.
Точно така. - Изглежда го водят в "Олимп".
Добре, сега знаем къде да не ходим.
Не знам как става. Отвеждат те там и излизаш като един от тях, от бързите.
Водят го там, за да го превърнат? - Да.
Скот, Гита може да е там.
Кейт, говорихме за това. Това не е опция.
Добре. Така си и мислех.
Откупихме ли си правото да преминем? - Да, това ще ни спечели добра воля,
но няма да я пропилявам с разходка по улиците им.
Трябва да продължим на закрито. Хайде, да тръгваме.
Има ли списък по важност? - Какво имаш предвид?
Очевидно германецът е най-важният, защото може да отвори сейфа.
Като изключим това, аз съм следващата.
Не можете да излетите без мен. Това означава, че аз съм втора по важност.
Не знам дали вие двамата сте на трето място,
но със сигурност съм по-важна от този тип.
Съжалявам, не знаех, че слушаш. Определено съм по-важна от този.
Нямам му доверие. Знаете ли защо е нает?
Той е нает да ни следи, за да не избягаме с парите.
Имаме стимул. Не искам да злословя,
но имаме стимул да го оставим да умре.
Какво? Защо ме гледате?
Свободна страна е, хората могат да гледат, когото искат.
Всъщност не е свободна страна. Вече не сме в Америка. Не сте ли чули?
Това не означава ли, че е още по-свободна страна?
Както и да е.
Какво е това, по дяволите?
Какво?! Не ме доближавай!
Какво, по дяволите?
Какво е това?
Да поговорим малко. Мога да ти помогна.
Добре, добре.
Какво, по дяволите?
Не.
Не, не.
Добре, виж какво.
Да поговорим сериозно.
Мамка му.
Не ги докосвай.
Не ги осветявай.
Виждала съм това. Те хибернират.
Как да се придвижим, ако не ги виждаме?
Ще маркирам пътя.
Тръгвай. - Защо, за да ме огледаш отзад?
Не, нямам ти доверие.
Наблюдавах те. Намислил си нещо.
Когато стигнем до казиното, трябва да си поговорим за твоята роля тук.
Както искаш.
Така ти се пада, кучко.
Кучи син.
Мамка ти! По дяволите!
Насам!
Къде е Чеймбърс? - Тя беше зад мен.
Какво стана? Какво направи? - Нищо, тя започна да стреля.
Не бях близо до нея. - Глупости, тя беше там с теб!
Какво стана? Копеле!
С нея е свършено! Остави я! Тя е мъртва!
Чеймбърс!
Хайде!
Тръгвай! Бягай! Бягай!
Гуз, да тръгваме.
Гузман. Гуз! Тя си отиде.
Трябва да тръгваме. Хайде, мърдай!
Лили.
Нали няма начин Гита да е жива? Виж ги само.
Не бъди толкова сигурна. Веднъж изгубих един. Мислех, че е мъртъв.
След три дни се върна.
Какво се е случило с него? - Каза, че са го завели в "Олимп".
Вкарали го в стая с още двама души.
Водачът идвал за всеки поотделно.
Ако не беше избягал, щеше да е следващият.
Често ли ти се случва? Да изоставяш хора?
Мислиш, че ми харесва да изоставям хора?
Правя каквото мога, за да оправя нещата.
Сър, елате да видите.
Мамка му.
Това да не е… - Да, още един чертеж на сейфа.
Още един чертеж.
Кучият син, Танака.
Танака е изпратил други екипи преди нас.
Знаеш ли нещо за това?
Това е новина за мен.
Питърс, качи се на покрива. Подготви хеликоптера. Круз...
... върви с нея. - Тя говори твърде много.
Развълнувана съм да се видя отново с приятелите си.
Аз и койотът ще проверим периметъра и ще залостим вратите.
Добре. Кейт и аз ще намерим генераторите.
Резервният генератор е на покрива на третия етаж.
Ясно, покривът на третия етаж. Ван, заведи Дитер до трезора.
Вземете Гузман с вас. - Разбрано.
Дитер, карта за достъп за вратите до сейфа и сервизните асансьори.
До касиерите. В тази посока.
С тази карта влизаш вътре.
Благодаря.
Тази е моята. Имам друга за теб.
Знаете си работата. Нека да я свършим.
Да, сър.
Какъв боклук.
Не прецаквай нещата.
Добре. Чао.
Какво е това, мамка му?
Похарчил е всичките пари за онази шибана миниатюра?
Мразя този тигър.
Перверзно е.
Какво стана?
Натежа ли ти вината? След последния, който остави да умре?
Да, тежи ми.
Майката, която търси Кейт,
и нея ли простреля в крака?
Не, просто я изгубих.
Изоставяла съм човек само при нужда и когато го е заслужавал.
Нямаш представа какво правят хората в лагерите, за да оцелеят.
Тук поне правилата са ясни. Те не се прецакват взаимно.
Ако ме прецакаш...
Два между очите. - Два? Защо два?
Вторият е просто за забавление.
Мамка му.
Какво ще правим сега?
Ще чакаме.
Нали знаеш, че трябваше да го направя? - Какво да направиш?
Да я убия. Нещата, които казаха за мен...
Искам да се уверя, че знаеш, че я обичах. Двамата се обичахме.
Съжалявам, ако не е изглеждало така.
Разбрах. Всичко е наред.
Наистина ли? - Да.
Ти направи това, което се налагаше.
Тя беше една от тях. Всичко е наред. Разбра ли?
Чакай, да не мислиш, че затова не ти говоря от години?
Струваше ми се...
Струваше ми се логично. - Не.
Това, което направи... Никога не съм те винила за това.
Не разбирам. Какво е, ако не е това?
Не е фактът, че...
... ти уби майка ми.
А това, че никога не се появи след това.
Нямаше те, Скот. Не се обаждаше, не идваше.
Не говореше за това.
Не ме утешаваше.
Права си. Всеки път, когато те поглеждах...
... виждах само нея.
И болеше адски.
Болеше адски.
Когато се опитах да се върна, изглеждаше...
... сякаш ти не искаше, затова реших да не идвам.
Може би има шанс?
За какво?
Не знам.
Може да потърсиш колеж някъде.
Ще имаме пари. Мога да отворя ресторант.
Нова каравана за храна.
Нов живот. Мислех си...
... за майсторски запечени сандвичи със сирене на скара.
Майсторско запечено сирене на скара?
Какво ще кажеш?
Да.
Не знам. Хубава идея, но...
Толкова дълго да те мразех, че не мога просто да изключа.
Съжалявам, това прозвуча по-лошо, отколкото исках.
Не, няма нищо. Разбирам.
Нека просто свършим това.
Мамка му.
Гуз!
Пипнах булката. Прострелях я три пъти.
Всъщност бяха четири. - Четири.
Не става за убиване на зомбита? Гледайте си работата, г-н Вандерхо.
Съжалявам.
Добре.
"Залезът на боговете."
Чакал си ме в тъмното.
Много си красив.
Вижте. Още един екип от грабители на гробове.
Опитали са да срежат ключалката. Много глупаво.
Бедни глупави скелети.
Не, не, не.
Прецакали са четящото устройство.
Друг екип или ние, Дитер?
Помисли малко. Може да сме ние.
Погледни ги. Може да сме ние в друга времева линия,
попаднали в безкраен цикъл
на борба и умиране,
борба и умиране, борба и умиране, а Танака...
... е кукловодът. Дяволът. Господ.
А ние, ти, аз, Гуз и останалата част от екипа,
сме просто пионки в перверзна игра,
където ни е предопределено да повтаряме нашите провали.
И накрая, след умопомрачително иронично просветление...
... всичко започва отначало.
Готино. - Бум.
Удивително.
Там.
Ето къде е първата точка на натиск.
Това е някакъв капан, повярвайте ми.
Ако намерим нещо, което да го задейства...
Там. - Виждам.
Между другото, харесвам косата ти.
Благодаря.
Боже!
Не! Боже!
Здравей, скъпа.
Хванах те.
Махни се от мен!
Добре ли си? - Да, да.
Успех.
Здравей, красавице.
Добре, по-спокойно.
Да.
Не, не. Не!
Какво правиш?
Ти каза, че ти трябва флакон с нейната кръв.
Забрави за кръвта.
Знаеш ли колко е ценна главата за шефа ми, за правителството?
Подходящите хора могат да направят още като тях.
Собствена зомби армия е най-доброто оръжие за масово унищожение.
Разбрахме се за друго. - Искаш ли сделката или не?
Така си и мислех.
Така че, затваряй си устата.
Трябва да тръгваме. - Защо? Ще я търсят, ако не се обади?
Те са чули нейния предсмъртен вик. Намерят ли тялото й, сделката отпада.
Какво ще направят? - Не знам.
Това вече е друго.
Тръгвай.
Хайде, отивай. Точно така.
Хайде, глупако.
Аз съм добре.
Всичко е наред.
Откъде ги взимаш?
Кой иска горещата ръка?
Готово. Можеш да опиташ.
Отивай да я вземеш.
Гледай това, Гуз.
Виждаш ли, Дит? Не е месото, а топлината.
Възпиращото средство трябва да се задейства някъде...
... сега.
Това ли беше? Леле, колко страшно.
По дяволите!
Мамка му. - Трябваше да е несмъртоносно.
Сигурно е незаконно, нали? - Старият Танака. Не се е бъзикал.
Това ли е, Дитер? Сега безопасно ли е?
Така мисля. Най-вероятно.
Сега би трябвало да е.
Успех с това.
Хайде, Гуз. Става забавно.
Да. Да! Да!
Хайде!
Да, да!
Мръсно парче боклук. По дяволите!
Добре ли си, Дитер? - Добре съм. Аз, аз...
Ще ми помогнете ли, г-н Вандерхо? - Да, разбира се.
Едно, две, три.
Ако успея да го отворя,
ще бъде или унищожение, или обновление.
Смърт или прераждане.
Дълбока мисъл, брато. Харесва ми.
В последния момент президентът се поддаде на обществения натиск
и премести датата на бомбардировката.
Променяйки по-ранното си мнение,
че пускането на ядрената бомба на 4-и би било "много готино,
върховно фойерверк шоу и много патриотично, ако се замислите."
Поради опасения, че хуманитарни групи ще искат
бомбардировката да се отложи,
правителството взе драматичното решение да не отлага,
а да пусне бомбата 24 часа по-рано.
Какво, по дяволите? - Довечера, по залез-слънце.
Майчице. - Шегуваш ли се?
Какво?
Това е лудост.
Хлапето дали е отворило сейфа? - По-добре да се махаме оттук.
Питърс. - Да?
Имаме проблем. Ще пуснат по-рано бомбата.
Радвам се, че ще пуснат по-рано ядрената бомба, защото нямам търпение.
Имаме около 90 минути.
Как върви при теб?
Добре, открих басейн. Работя над тена си.
Трябва да е равномерен. Нали знаеш? Как върви при вас?
Отворихте ли сейфа?
Става по-бавно, отколкото си мислехме, но сме близо.
Добре, мия го и го полирам. Така че, побързайте.
Чакам само вас. Всичко е готово.
Мамка му.
Дитер, как върви със сейфа? - По дяволите!
Скот, той работи, човече.
Виждате ли това? 4-те ключалки? Знаете ли какво е това?
Не. - Разбира се, че не.
Механизъм с рандомизирана ротация. Нали така, г-н Вандерхо?
Така е. - Да.
Заради вас, г-н Дебелопръст,
току-що сбърках и сега се връщаме на нулата.
Ако сбъркам пак, той се заключва завинаги. Разбирате ли? Завинаги.
Добре, колко ще ти отнеме да го отвориш?
Добре.
Тридесет минути. Тридесет минути мълчание.
Имаш ги. - Силенсио.
Мълчание. Ясно ли е?
Г-н Вандерхо, накарайте екипа ви да запази тишина.
Трябва да се концентрирам. Благодаря ви.
Тридесет минути, не е лошо. - Ядрената бомба пада след 80 минути.
Да, което ни дава час да стигнем до хеликоптера и да се махнем оттук.
Достатъчно време. - Достатъчно.
Каква е алтернативата? Да бягаме? Не мисля, че ще успеем.
Не, не ни трябва алтернатива. Ние му имаме доверие.
Той ще се справи. - Определено.
Нали така, Ван?
Да, той ще се справи.
Дитер ще се справи. - По дяволите.
Сигурно е пожарният изход. - Да, остави го на мен.
Вероятно така са влезли предишните и зомбитата.
Какво ще кажеш за тофу? - Какво?
Тофу. Следващата ми каравана за храна. Можем да правим всичко от тофу.
Тофу бургери, тофу картофи, тофу млечен шейк, тофу чийзкейк.
Не знам какво е това. Тофу чийзкейк. Не знам.
Нали всички стават вегани?
Хората не са вече на върха на хранителната верига. Какво мислиш?
Да, става. Продължавай да мислиш.
Всичко наред ли е горе? - Да, подсигурени сме.
Мамка му.
Колко има в количката? - Бих казал поне 200 бона.
Представете си какво има в сейфа. - Виж това.
Никога не съм държал толкова пари в ръка.
Щом вратата се отвори, ще струват колкото тоалетна хартия.
Ще ги взема, ако не ги искаш. - Няма нужда.
Сигурен ли си? - Няма нужда.
Боже мой.
Момчета, аз...
Успях. Направих го.
Какво? Наистина ли успя?
Успял е. - Остава да завъртим колелото.
Беше неизбежно да спечелим.
Г-н Вандерхо, бихте ли ми оказали честта?
Хайде, имаме около 20 минути, преди това място да стане на прах.
Прибираме ги и тръгваме.
Ван, какво мислиш сега?
Хубави мисли, Скот. Само хубави мисли.
Г-н Вандерхо.
Хайде, Гуз. Да ги приберем.
Като едно време, нали? Не съвсем, но пак е лудница.
Да. - Какво не е наред?
Не знам, Скот. - Можеш да ми кажеш. Какво има?
Така ли мислиш? - Да.
Много си глупав.
Пропуснах ли нещо? Богати сме. - Не дойдох за парите, глупако.
Не ме разбирай погрешно, ще взема милионите.
Но... дойдох тук за теб.
Мислех, че между нас имаше нещо, но ти просто си тръгна.
Когато те видях отново, спомените се пробудиха.
Не съм те чакала. Наистина, не съм.
Щастлива съм. Добре съм.
Просто си помислих, че може би...
Мислех, че съм прецакал нещата завинаги.
Завинаги е дълго време.
Осъзнавам, че съм сбъркал за всичко.
За теб и мен, за мен и Кейт.
Виждала ли си Кейт?
Кейт? Кейт там ли е?
Не е тук! - Къде е тя, по дяволите?
ОЛИМП
Кейт?
По дяволите! Знам къде е отишла.
Скот, чуй ме. Да го обмислим и изчакаме...
Знам къде е. Тя е моя дъщеря. Аз я доведох тук и ще я върна.
Идвам с теб. - Не.
Няма да те оставя да тръгнеш сам.
Благодаря ти.
Изходът е насам!
Да тръгваме.
Да тръгваме!
Как мислиш? - Парите.
Гузман, прикривай ни оттук.
По дяволите! Хайде, Дитер! Хайде!
Не, не, не!
Какво правиш? Мартин, пусни ни.
Боже мой, изпързалях те за втори път.
Бавно схващаш. На Танака не му пука за парите.
Това, което е в чантата, струва десет пъти повече.
Ще отида да убия тъпия пилот, след като вече поправи хеликоптера.
Сам ще пилотирам. Сбогом, глупачке.
Пусни ни да излезем!
По дяволите.
Не!
Прикрий се!
Здравей, скъпа. Още ли си с мен?
Хайде сега.
По дяволите!
Тръгваме към асансьора и се качваме на покрива.
Не спирайте за нищо.
Тръгвайте!
Мамка му!
Хайде!
Да тръгваме!
Хайде, хайде!
Да! Хайде!
Питърс! Какво, по дяволите?
Дай ми 30 секунди.
Какво е това? - Главата на кралицата му.
Мартин каза, че ще пусне всички от лагерите, ако му помогна и мълча.
Лъжец! - По дяволите! Хайде!
Хайде, да тръгваме. - Знам какво правя. Тръгвай!
Ще го задържа. Тръгвай! Веднага!
Тръгвай!
Точно така, кучи сине. Още една крачка и ще й пръсна главата.
Още повече.
Какво правим? - Просто тръгвайте!
Тръгвай!
По дяволите. - Зомбито с наметало ли беше?
Просто пилотирай. - Къде са парите?
Няма пари. Но, Питърс,
Кейт е в "Олимп". Трябва да отидем да я вземем.
Колко време имаме?
Около девет минути. - По дяволите!
Кучи син! Ако направим това...
Гледай да я намериш, човече.
Боже мой. - Кейт?
Кейт. - Намерих те. Ти си жива.
Господи, Кейт. - Боже мой.
Кейт, ти дойде за мен.
Питърс, не ме прецаквай.
Отивай!
Ухапана ли си? - Не.
Не е стигнал до нас. - Трябва да тръгваме. Елате с мен.
Добре.
Кейт?
Кейт! Господи.
По дяволите!
Сейди!
Кейт!
Кейт, да тръгваме.
Да тръгваме!
Кейт!
АВАРИЙНО СТЪЛБИЩЕ
По дяволите!
Кейт!
Тя ни изостави.
По дяволите. Тя ни изостави.
Чакайте. Чувате ли това?
Докато се чудех дали да спася вас или себе си, развих съвест.
Изтощително е.
Качвайте се. Хайде, да тръгваме.
Тръгвай, тръгвай! - По дяволите! Дръжте се!
Дръжте се!
Не!
ИЗВЪНРЕДНИ НОВИНИ ЯДРЕН ВЗРИВ УНИЩОЖАВА ЛАС ВЕГАС
Татко?
Татко, тук съм.
Добре.
Слава Богу, че си добре.
Не е толкова лошо. Не е прекалено зле.
Добре е. Раната не е дълбока.
Не е нужно да го правиш.
Не го прави.
Знам какво означава това.
Недей.
Ей. - Не.
Мислех си...
Много мислих, Кейт.
Трябва да има рулца от омари.
Знаеш, караваната за храна.
Да. - Рулцата на Скот.
Защото всички обичат рулца от омари. - Да.
Всеки обича рулца от омари.
Имам нещо за теб.
Вземи. Знам, че не са милиони, но...
Ще можеш да измъкнеш децата на Гита от лагера.
Вземи ги.
Иди да оправиш нещата.
Добре.
Много се гордея с теб.
Обичам те, Кейт.
Съжалявам, че избягах.
Аз съм голям страхливец.
Не си страхливец. Ти не си страхливец.
Ти си най-смелият човек, когото познавам.
Много те обичам.
Много съжалявам.
Да? - Дай да те погледна.
Татко, татко.
Много съжалявам.
Бих искал да наема онзи сиво-черен самолет.
Съжалявам, но това е частен самолет, за жалост.
Не мога да ви дам под наем самолета.
Да видим какво мога да направя.
Насладете се. - Това е страхотно.
Как го приготвяте в онази малка кухня?
Това е като магия.
Трябва да вдигнем тост.
Не можем, на работа сме. - Само един.
Една чаша, един тост. Много ще ме зарадвате.
Какво пък? Хайде. - Точно така.
Великият Джоузеф Кембъл е казал:
"Когато се спуснем в бездната, възстановяваме съкровищата на живота.
Там, където се препънеш, там се намира съкровището ти."
За иронията на съдбата. До дъно.
Наздраве. - Наздраве.
Хубаво е.
Господи. Добре, полегнете си.
Готово. Вземи това.
Съжалявам, малко ми е неудобно. - Всичко е наред.
Добре съм. - Не изглеждате добре.
Дълъг ден. - Много сте студен. Кажи на капитана.
Не, ще си напръскам лицето с вода и ще се оправя.
Добре, хайде. - Добре.
Ставаме. - Благодаря ви.
Ще ви заведем. - Там ли е?
Да, точно там. Добре.
Сигурен ли сте, че сте добре? - Добре съм.
Хайде.
Добър вечер, говори капитанът. Започваме кацане в Мексико Сити.
Моля, седнете на мястото си и затегнете предпазния колан.
Местното време е 21:30 ч. Температурата е 20 градуса.
Благодаря, че летяхте с нас.
Мамка му.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: dimi123
http://subs.sab.bz/ ®Translator's Heaven