Здравей, Нат!
И двете сме с главата надолу.
И се обзалагам, че ще паднеш първа.
Не, ти ще паднеш.
Не можеш да издържиш дълго.
Казах ти, че ще паднеш първа.
Казах ти! Казах ти!
Така ти казах!
Мамо!
Какво стана?
Тя си падна на коляното.
- О, счупи ли си коляното? - Ммм-хмм.
О ...
По-добре да го целунем. Ето.
О, хайде, малчо.
Ставай. Добре си.
Хайде. Ти си смело момиче.
Болката само те прави по-силна.
- Нали така? - Да.
- Да? - Виж!
Горски звезди.
Да Знаеш ли какво?
Те всъщност са част от семейство Lampyridae.
И блясъкът, който виждате,
което идва от химична реакция, наречена ...
биолуминесценция.
Хайде, време е за вечеря.
Био-гомин-фазани?
"Био-гомин-фазани." Точно така.
Вечеря!
Хайде на вечеря, голямо момиче!
Искам макбургер и сирене.
О, искаш макбургер и сирене? Добре. Аз, искам ...
хайвер и шампанско.
Хвани салфетките.
Вземи това. Благодаря ти.
О, би ли взел дресингът за татко?
Добре.
Зеленият фасул е любимият ми зеленчук.
Татко е у дома!
Здравей татко.
Здравей, скъпа.
Всичко наред ли е?
Как мина денят ви?
Мама ми разказа за светулките.
И паднах и си ударих коляното ,
- но вече не ме боли.
И също така видяхме светулки в задния двор.
Това беше любимата ми част
- от целия ден. - Не.
Йелена, виждаме светулки всяка година.
Колко време имаме?
Не знам. Час, може би.
Не искам да ходя.
Не говори така.
Момичета ...
помните ли, когато ви казах, че един ден ще имаме голямо приключение?
- Днес е денят. - Даааа!
Добре, да тръгваме.
Съжалявам.
- Хайде, трябва да побързаме.
- Нямам обувки.
Няма проблем. Няма да ти трябват.
- И все още съм гладна. - Така ли? Познай.
Имам бонбони в колата.
Не, остави го. Качвай се в колата.
- В теб ли е? - Да.
- Това единственото копие ли е? - Единственото, което не е запалено.
Къде отиваме?
У дома.
Мамо, глупава си.
Тъкмо напуснахме дома.
Искам моята песен.
Хайде, Елена. Побързай, скъпа.
Да тръгваме. Хайде, Нат. Побързай. Трябва да тръгваме.
Трябва да тръгваме. Хайде, трябва да бягаш.
Хайде. Скъпи, скъпи.
- Върви с майка си. - Добре.
- Нат, побързай! - Идвам!
Добре. Предпазни колани.
Добре.
Защо татко не е в самолета?
Той идва, скъпа. Той идва.
Мамо?
Мамо!
Трябваш ми тук.
- Добре. - Добре.
Трябва да дръпнеш надясно.
Мамо, имаш кръв върху себе си.
Всичко е наред, скъпа.
Натисни газта.
Дръж го стабилно, дръж го стабилно.
Ще излетим при 55 възела.
Нека броим заедно.
45, 50 ...
Издигаме се. Можеш да го направиш!
Издигаме се. Пълна сила.
Добре.
Ставай, мамо.
Болката само те прави по-силна, помниш ли?
Червеният пазител се завръща.
Червеният пазител се завръща триумфално.
Моля, моля, моля ви. Без повече работа под прикритие.
Искам да се върна. Искам си костюма обратно.
Искам да се върна.
Генерал Дрейков, минаха повече от три години.
Никога не им позволявай да вземат сърцето ти.
Разбра ли?
А Северният институт?
Пепел.
Ще бъде наред.
Как е Мелина?
Ще живее. Тя е силна.
- Мамо? - Мамо?
- Тате! - Аз ще се оправя с това.
- Тате! Тате! - Елена!
- Тате! - Махни се от нея!
Не я докосвай!
Ще ви избия всички!
Ще стрелям! Не я докосвайте!
Ще трябва да ми дадеш пистолета.
Не искам да се връщам там.
Искам да остана в Охайо.
Не можеш да я вземеш.
Не можеш.
Тя е само на шест.
Ти беше още по-млада.
Всичко е наред.
Ела тук.
Ще се оправиш.
Знаете ли защо ще е наред?
Защото моите момичета са твърдите момичета в света.
Ще се грижите една за друга, нали?
И всичко, всичко ще е наред.
Това момиче има огън в себе си.
Как се казва?
Наташа.
А ... Наташа.
Не!
Отстранете дефектните.
Онази
и нея.
Не!
Елена!
Вземи го! Вземи го! Не!
Не!
Червената стая е твоят дом сега.
Махни се от мен! Не!
Шпиони под прикритие в нашите общности.
Под фалшива самоличност, дори създадоха семейства ...
Покрити са всички изходи.
Добре. Остани нащрек.
Изпращам Алфа отряд.
Наташа Романоф е в нарушение на споразуменията от Соковия.
Тя нападна краля на Уаканда.
Вземете пример от нея.
- Да? - Не прави това.
Какво да направя?
Да ме следиш
Искам да кажа, страх те е. Изглеждаш жалко.
Мислех, че може би ще ми се обадиш, за да сключим сделка.
Защото от моята гледна точка,
Ти си федерален беглец
който го е страх.
От моя гледна точка изглежда, че е добре да си починеш.
Какво е това, втори или трети байпас?
Не бих се притеснявал на твое място.
Имаме Бартън, имаме Уилсън и онзи човек,
Невероятният.
Роджърс го няма. Нямаш приятели.
Къде ще отидеш?
Живяла съм много животи, преди да те срещна, Рос.
Не биваше да се забъркваш с това. Приключих.
Романов?
Имам празно гнездо, секретар Рос.
Нейният тракер, сър.
Виждам целта. В очакване на пакета.
Виждам нещо
Стреляме на три
Пет, четири ...
Видя ни. Пусна димка.
Пеша е с пакета. Стойте високо. Слизам на земята.
Оксана.
О, не.
Какво направих?
Освободи останалите.
Йелена, имаме нужда от доклад за състоянието.
Йелена, докладвай състоянието си.
Среща при шефа.
Генерал Дрейков, имаме дезертьор.
Разрешение за активиране на протокола Таскмастър?
Усмихни се
Ти си в леглото ми.
Аз ... дори не съм под завивките.
Получи ли всичко от моя списък?
Имам паспорти, входни визи, няколко местни шофьорски книжки.
Трябва да са 20 или повече самоличности.
Фани Лонгботъм?
- Какво? - Какво, на 12 ли си?
Това е законно име.
Имаме генератор отвън.
Захранва се с бензин. И септичната яма ще се нуждае от почистване след няколко седмици,
но знаеш ли, имам човек за тази работа.
Трябва да изтеглиш боклука си в града. Само на 20 минути път с кола.
Донесох ти основен хардуерен комплект, скрит под стълбите.
Хубаво.
Добре ли си?
Защо да не съм?
Чувам разни неща. Знаеш ли, нещо за разпадането на отмъстителите...
Всичко е наред.
Всъщност съм по-добре сама.
Сигурна ли си?
Да
Може да ми споделиш.
Така правят приятелите.
Знам. Имам приятели.
Хората, които имат приятели, не ми се обаждат.
Не ти плащам да се тревожиш.
О, виж.
Какъв е този боклук?
О, само малко поща и лични съобщения от будапеСтенското укритие.
БудапеСТа?
Да БудапеСТа.
- Не, всъщност е "БудапеЩа". - БудапеСТа.
БудапеЩа.
- Не "БудапеЩа" е. - Както и да е.
Знаех, че няма да се връщаш там, затова сега имам друг човек там.
Съжалявам, за неприятностите. Казах ти да не се занимаваш.
Е, ако не ти трябва го хвърли на боклука.
Защо прекъсна срещата
с моя домашен любимец?
Защото открих, че е влюбен.
Чудесно.
Сигурна съм, че Рос няма правомощия тук.
И трябва да знаеш, че стрелям по-добре, когато съм ядосана.
Не си тук за мен.
Мамка му.
Знам, че си там.
Знам, че знаеш.
Тогава защо стъпваш, сякаш е минно поле?
Защото не знам дали мога да ти вярвам.
Странно и аз щях да кажа същото.
Е, ще говорим ли като възрастни?
Такива ли сме?
Пусни го, преди да те накарам.
Ти го пусни.
Внимавай къде стъпваш.
Стой долу!
Спри!
Трябваше да дойдеш в Будапеща, нали?
Дойдох, защото мислех, че ти нямаше да дойдеш.
Но тъй като си тук, какви куршуми са това?
Не са куршуми, а стрели.
Аха
Ако си мислила, че няма да дойда, защо ми изпрати това?
Взела си го с теб?
Виж, не се опитвам да ти бъда приятел, но ми кажи какво е.
Това е синтетичен газ.
Противодействие на химическото подчиняване.
Газът имунизира мозъчните невропътеки
от външна манипулация.
Може ли по-разбираемо?
Защо не го занесе на някой от твоите супер-учени приятели?
Те могат да ти го обяснят.
Тони Старк, например?
В момента не си говорим много, така че ...
Страхотно. Точното време за това.
Къде са Отмъстителите, когато имаш нужда от тях?
Не искам да съм тук.
Просто минавах, а ти можеше да ме убиеш.
Е, какво трябваше да направя?
Ти си единственият супергерой, когото познавам.
Това беше причината да ти го изпратя.
Гледах новините,
в очакване да види капитан Америка да сваля Червената стая.
Какво?
Да свали Червената стая? За какво говориш?
Няма го от години.
Дрейков е мъртъв.
Убих го.
Не вярваш в това, нали?
Наистина вярваш в това.
Дрейков е мъртъв.
Унищожих почти целия град, за да стигна до него.
Щом си толкова сигурна ми разкажи, какво точно се случи.
Зареждахме бомби.
- Кои "ние"? - Клинт Бартън.
Убиването на Дрейков беше последната стъпка в моето отклонение от ЩИТ
Само това?
Да, разбира се, "само".
Само където взривихме пететажна сграда
плюс престрелка с унгарските специални части.
Отне ни 10 дни да се скрием, преди дори да можем да излезем от Будапеща.
Провери ли тялото?
Потвърди смъртта?
Нямаше тяло, което да проверя.
Забравяш за дъщерята на Дрейков.
На къде сме?
Към мотоциклета! На източна страна на сградата.
Хванах те!
Не!
Хей.
Не мърдай. Ранена си.
Нека ти помогна.
Не искам да правя това.
- Какво да правиш? - "Той" прави.
Вярваш ли ми сега?
Колко са?
Достатъчно.
Кой е твоят?
Черен. Кафява седалка.
Къде са ми ключовете?
Качвай се.
Не можеш просто да откраднеш колата на някой.
Виж, преследват ме, ще я открадна и още как.
- Не бързай, имаме време. - Млъкни.
Добре, имаш ли план,
или просто да залегна?
Да, планът беше да му избягам.
Това е скапан план.
Пак заповядай.
Мамка му, върна се.
Сложи си колана.
Като свекърва си.
Наташа, не.
Кървя.
Не. Не сега, повярвай ми.
Добре ли си?
Да Страхотен план.
Обичам частта в която почти ми изтече кръвта.
Уютно е.
Двамата с Бартън прекарахме два дни, криейки се тук.
Сигурно е било забавно.
Кой, по дяволите, е този?
Специалният проект на Дрейков.
Може да имитира всеки, когото някога е виждал.
Все едно да се биеш с огледало.
Дрейков го изпраща само за мисии с най-висок приоритет.
Това няма никакъв смисъл.
Е, истината е, че рядко има смисъл, когато пропуснеш ключови подробности.
Какво трябва да значи това?
Не си казала и дума за дъщерята на Дрейков.
Убила си я.
Трябваше.
Трябваше да ме отведе до Дрейков.
Очакваме потвърждение, че Дрейков е в сградата.
Колата му сега спира.
Дъщерята на Дрейков беше нещастен случай.
Имах нужда от нея, за да съм сигурна.
Наташа, чисто ли е?
Чисто е.
И ето че не си толкова сигурна.
Имах нужда.
Червената стая е все още активна. Къде е?
Нямам идея.
Постоянно я местят.
И всяка вдовица е упоена при влизане и излизане за максимална сигурност.
Просто не мога да повярвам, че не съм го забелязала.
Е, не е много умно да атакуваш Отмъстител, ако искаш да останеш скрит.
Искам да кажа, уловката е в името.
Дрейков те убива,
един от големите идва да да отмъсти за теб.
Чакай, кои са големите?
Е, съмнявам се, че богът от космоса ще пие Ибупрофен след бой.
Къде мислиш бях през цялото време?
Мислех, че си се измъкнала и живееш нормален живот.
И че никога повече няма да се срещнем?
Честно казано, мислех, че не искаш да ме виждаш.
Глупости.
Просто не си искала малката ти сестра да ти се пречка,
докато спашяваш света с онези готините.
Ти всъщност не ми беше сестра.
А Отмъстителите всъщност не са ти семейство.
- Защо винаги правиш така? - Какво правя?
Нещото, което правиш, когато се биеш.
Това ... като, ...
Това, което правиш
да си мяташ косата, като се биеш
с ръката и косата.
Нещо като бойна стойка
Това е...
Това е бойна стойка. Абсолютна позьорка си.
Не съм позьорка.
О хайде. Искам да кажа, те са страхотни пози,
но изглежда, че си мислиш, че всички те гледат,
през цялото време.
През цялото това време, което прекарах позирайки, се опитвах да направя нещо добро
за да компенсираме цялата болка и страдание, които причинихме.
Опитвайки се да бъде нещо повече от обучен убиец.
Е, тогава се заблуждавай
защото болката и страданието са всеки ден, а ние двете все още сме обучени убийци.
Само дето аз не съм тази, която е на корицата на списание.
Не съм убиецът, който малките момичета наричат ??герой.
Този газ,
контрагента,
той е синтезиран в тайна
от по-възрастна вдовица от поколението на Мелина.
Бях на мисията да го извлека и тя ме издаде
и убих вдовицата, която ме освободи.
Имаше ли избор?
Това, което изпита, беше психологическо състояние.
Говоря за промени в мозъчните функции по химичен път.
Те са две напълно различни неща.
В пълно съзнание си, но не знаеш кой си.
Все още не съм сигурна.
- Само това ли остана?
Това е единственото нещо, което може да спре Дрейков и неговата мрежа от вдовици.
Той взема още всеки ден.
Деца, които нямат кой да ги защити.
Точно като нас, когато бяхме малки.
Може би една на 20 оцелява след обучението и става вдовица.
Останалите ги убива
За него сме просто предмет.
Оръжия без лице, което той просто може да изхвърли.
Защото винаги има други.
И никой дори не го търси, благодарение на вас и Алексей.
Алексей?
- Татко.
Търсила ли си някога родителите си? Истинските ти?
Майка ми ме изостави на улицата като боклук.
Ами ти?
Унищожиха свидетелството ми за раждане, затова го преиздадох.
Родителите ми все още живеят в Охайо.
Сестра ми се премести на запад.
Истина ли е?
Ти си учител по природни науки.
Работиш на непълно работно време, особено след като си родила сина си.
Твоят съпруг е строител.
Това не е моята история.
Каква е твоята история?
Никога не съм оставала достатъчно дълго със себе си за да мисля за това.
Искала ли си някога деца?
Искам куче.
Къде ще отидеш?
Не знам.
Всъщност няма къде,
така че предполагам навсякъде.
- Недей. - Недей какво?
Ще ми изнесеш някаква голяма геройска реч,
усещам го.
Не ме бива по речите.
Ами
По-скоро покана.
Да отидем в Червената стая и да убием Дрейков?
Да
Въпреки че Червената стая е невъзможно да се намери
и Дрейков е твърде труден за убиване?
Да
Това звучи като купчина работа.
Мда.
Може би ще е забавно.
Мда.
Видях къде остави ключовете.
Горно чекмедже, зелен шкаф.
Знаеш ли, че това е единствения парцал
който съм си купила някога.
Това?
Да, не ти ли харесва?
Това е като ...
армейска куртка...
Добре, има много джобове.
Но ги използвам през цялото време,
и си направих мои си модификации.
Както и да е.
Млъкни. Въпросът е, че никога не съм ...
Никога преди не съм имала контрол над собствения си живот.
Искам да правя нещо.
Хм ...
Харесвам жилетката ти.
Знаех си. Знаех, че ще го кажеш. Много е яко, нали?
Става да. Харесва ми.
Не можеш да си представиш, колко неща събира.
Наистина не знам къде е Червената стая.
- Съжалявам. - Знам.
Но мисля, че познавам някой, който знае.
Така ли? Кой?
Ще ни трябва самолет.
Казах, че имаме нужда от самолет.
Да, знаеш ли какво не ми даде? Време.
Или пари. Не съм бъкан със самолети.
Мислех, чеси най-добрият.
Като истински професионалист.
О, извинете, царице.
Този безплатен поднос с кисел до живот
- не ви ли харесва?
Не ? позволявай да те провокира.
Не, правя изключение от съмнението в професионализмът ми.
Остави ми генератор, който изгасна след шест часа.
И ти ли?
О, той е чувствителен.
Къде е останалото?
Воала.
Ухааа
О, скрих това преди около пет години.
Как е?
Сухо е. Много е сухо.
Знаете ли, че почти ти свършиха ваучерите.
Доставките, които ти правя привличат вниманието на властите
и цените ми се покачват.
Какво трябва да означава това?
Твоя приятел, секретар Рос, душеше около нещата ми
до там, че контактите ми спряха да ми вдигат.
Аз съм частен изпълнител.
Вярно си чувствителен.
А ти си много досадна.
- Ще ти платя. - Ммм-хмм.
Това го казваш всеки път.
Имам ядрения код.
Но ето го.
- Капитан Америка! - Америка.
Накрая, времето на Червения пазител дойде!
Грабвам щита му
и лице в лице, това е тест за сила.
О ... О, не.
О ...
Тоя си мисли, че ще ме бие.
Както и да е, този щит, нали знаете, който той носи със себе си
като скъпо одеяло за бебе, знаете ли?
Използвам го в моя полза. Взимам го
и го избутвам през прозореца.
И бягам. А?
Коя година беше това?
Не знам. Някъде, '83, '84.
Тогава капитан Америка все още беше замръзнал в леда.
Лъжец ли ме нарече, Урса?
О, не.
А-а.
О, вижте голямата мечка.
Ще се разплачеш ли, момиченце?
Днес е твоят щастлив ден, Алексей.
Придвижи се до вратата на южната стена.
Върви наляво.
Просто не прави сцена.
Направи сцена, нали?
Сега какво?
Извеждаме те оттук.
Отиди на горния етаж.
Размърдай си задника, супер войниче.
Няма да успее.
Приближи ме.
Имаш ли по-добра идея?
Наташа.
Позьорка.
Сериозно?
Ууу!
Съжалявам!
Какво правиш? Ебаваш ли се?
Издигни се!
И двете вършим прекрасна работа.
Не.
Добре. Достатъчно.
Ха!
Уау ...
Това би било страхотен начин да умреш.
Кажете ми, че това е добър знак за нас!
Премести си задника!
Разкарай ни оттук!
Ами
Чакай!
Да!
Имам нужда от помощ тук!
О, това беше вълнуващо.
О, толкова се гордея с вас, момичета.
О, не ме чуваш, а?
Добре.
Ах ...
Еха.
Добре.
Защо с агресия сега?
Да не си в цикъл?
Не получавам менструация, глупости. Нямам матка.
Или яйчниците.
Да Това се случва, когато Червената стая
получаваш нежелана хистеректомия.
Просто влизат и ти изтръгват всички репродуктивни органи.
Просто влизат и ги нарязват всички.
- Всичко туш, така че не можеш да имаш бебета. - Добре добре. Добре! Добре!
Не е нужно да ставате толкова подробни и гадни.
О, добре, щях да говоря
- фалопиеви тръби, но добре.
За мен значи много, че се върна за мен.
Не. Не. Ще ни кажеш как да стигнем до Червената стая.
Ами
Уау, вижте се. Работохолици.
Повярвай ми, не ми е кеф.
Малката Наташа, цялата обучена по западната програма.
Избрах да отида на запад, за да стана Отмъстител.
Отнасяха се с мен като със семейство.
Наистина ли? Семейство?
Е, къде са сега?
Къде е това семейство сега?
Кажи ми къде е Червената стая.
Нямам идея.
Ясно?
Хайде. Ти и Дрейков бяхте като ...
- Дрейков? - Да.
Генерал Дрейков, приятелят ми, а?
Даде ми слава ...
Първият и единствен супер войник на Съветския съюз.
Можех да съм по-известен от Капитан Америка.
След това ме погребва в Охайо с тази глупава мисия.
Три години!
Толкова скучно, до рев.
Без засягане, а?
След това ме вкарва в затвора до края на живота ми. Защо?
Защо? Защо би ме вкарал ... Знаеш ли защо?
Защото може би искам да говоря за изсъхването на държавата.
Или може би не харесвам косата му или нещо подобно
и да взема да кажа нещо небрежно за това.
Може би, знаете ли,
Искам партията да се чувства всъщност като парти
вместо тази кисела организация.
Но вместо това не.
Вкарва ме в затвора до края на живота ми.
Той просто бяга и се крие
Дори не съм този, който, ъ-ъ, знаете ли ...
Не съм този, който уби дъщеря му.
Можем ли да го изхвърлим през прозореца сега?
Мисля, че трябва да изчакаме, докато се издигнем повече.
Добре.
Чакай, мамо Мелина?
Мислехме, че е мъртва.
Не можеш да убиеш толкова лесно лисица.
Какво?
Тя беше ученият, стратегът. Аз бях мускула.
Беше на директно подчинение на Дрейков, дори повече от мен.
Искаш да ми кажеш, че Мелина работи за Червената стая сега?
Работи дистанционно извън Санкт Петербург.
Ъъъ ...
Не мисля, че имаме достатъчно гориво за Санкт Петербург.
Не, добре сме. Ще се справим.
Добре.
Трябваше да дойдеш със суперджета на Отмъстителите.
Кълна се, ако чуя още една дума от него,
- Ще го ритна в лицето.
Наташа.
Наташа. Наташа.
Ела тук, трябва да те питам нещо.
- Ела, важно е. - Какво?
Говори ли с теб за мен?
Какво?
Говори ли с теб за мен? Сещаш ли се - военни истории?
Кой? За какво говориш?
Капитан Америка.
Моят голям противник в този театър на геополитически конфликт.
Не толкова враг.
По-скоро като съвременник, сещаш ли се?
Винаги съм смятал, че има взаимно уважение ...
Чакай. Не сме се виждали от 20 години
и ще ме питаш за теб?
Какво е това напрежение?
Нещо нередно ли направих?
Това сериозен въпрос ли е?
Направих всичко възможно за да се уверите, че ще успеете
за да постигнете пълния си потенциал,
- и всичко сработи. - Всичко сработи?
Да. За теб да.
Изпълнихме нашата мисия в Охайо.
Йелена, ти стана най-голямото дете убиец, който
светът някога е познавал.
Никой не може да се мери с твоята ефективност, безмилостност.
И Наташа,
не просто шпионин, не само сваляне на режими,
унищожаване на империи отвътре,
а Отмъстител.
И двете сте убили
толкова много хора.
От дневници ви трябва да капе кръв, просто бликат.
Не бих могъл да бъда по-горд с вас.
Добре. Можете ... Не.
Пусни ме сега.
Миришеш лошо.
Стигнахме ли?
Ще разберете, когато стигнем.
Надясно.
Направо.
Надясно.
О, много добре, скъпа.
Да много добре.
Да, много добре, скъпа моя.
Влизайте вкъщи. Хайде. Давай.
Скъпа, прибрахме се.
Хайде момичета.
Добре дошли в моето скромно жилище.
Чувствайте се като у дома си.
Да пием по питие.
Хей без шмекерлъци.
Прибирам си оръжието.
Тук има ли капани?
Нещо, за което трябва да знаем?
Не съм възпитавал момичетата си да попадат в капани.
Ти изобщо не ни отгледа.
О, може би е така.
Но ако сте омекнали, това не е по моя вина.
Нека да пием.
Добре.
Още ми става.
Боже мой.
Ела и пийни.
Семейство
Отново заедно.
- Ммм. - Като наш
семеен конструктор
беше просто трик, продължил само три години,
Мисля, че може да спрем да използваме този термин нали?
Съгласен. И така, ето какво ще се случи ...
Добре. Събиране тогава, а?
И, ъъъ ...
Искам да кажа нещо.
Не си мръднала
толкова си красива и елегантна, колкото и в деня, в който организираха брака ни.
Напълнял си.
Но изглеждаш добре
Току-що излязох от затвора.
- Имам много енергия.
Моля те, не го прави.
И така, ето какво ще стане.
Наташа, не се прегърбвай.
- Не се прегърбвам. - Да, да, прегърбваш се.
Не се прегърбвам.
Ще получиш гърбица.
- Слушай майка си. - О, Боже, това ...
Изправи, изправи.
Добре, достатъчно.
И дума не обелих. Не е честно.
- Ето какво ще стане ... - Не искам никаква храна.
Хапни нещо дребно, Йелена, за бога.
Ще ни кажете къде се намира Червената стая.
Знаете ли, това е като когато им каза
че, ако стоят до късно ще хванат Дядо Коледад.
Какво? Беше забавно. Знаеш ли, "Той слезе по комина, момичета.
"Внимавай. Къде е той?"
Чакате го и след това, когато бисквитките изчезнат,
тогава разбирате, че е бил там.
Не не. Искам да
- следват мечтите си.
Пресегнете се към звездите, момичета.
Намирането на Дрейков не е фантазия. Това е недовършена работа.
Не можете да победите човек, който командва самата воля на другите.
Никога не сте виждали кулминацията на това, което започнахме в Америка.
Нито ти.
Наташа, винаги се фокусирай и вземи това, което искаш.
Влез.
Това прасе току-що отвори ли си вратата?
Да.
Добро момче, Алексей. Добро момче.
Кръсти прасе на мен?
Не виждаш ли приликата?
Вижте, той седи точно като куче.
Удивително. Сега, гледайте.
За мен е малко странно.
Спрете да дишате.
Проникнахме в Северния институт в Охайо.
Това беше параван за учените от ЩИТ.
Всъщност по това време бяха учените от Хидра.
Във връзка с проекта "Зимен войник",
те бяха разсекли и деконструирали човешкия мозък
да създаде първия и единствен клетъчен план на базалните ганглии.
Беше център за познание.
Доброволно двигателно движение, процедурно обучение.
Не откраднахме оръжие или технологии.
Откраднахме ключа за отключване на свободната воля.
Какво правиш?
О, обяснявам, че науката вече е толкова точна,
субектът може да бъде инструктиран да спре да диша
и няма друг избор, освен да се подчини.
Добре, разбрахме те, достатъчно.
Да, добре. Е, не се притеснявайте, Алексей можеше да оцелее
Още 11 секунди без кислород.
Добро момче. Сега се върни обратно, у дома.
Върви. Връщай се вкъщи, у дома.
Добро момче, Алексей.
Светът функционира на по-високо ниво, когато е контролиран.
Дрейков е подчинил химически агенти, разпръснати по целия свят.
И знаете ли на кого го тестват?
Хм ...
Не. Това не е в моят отдел.
А, хайде, хайде.
- Не ги лъжи. Хм? - Не лъжа.
Ти си архитектът на Дрейков.
Какво беше ти?
Ако аз бях негов архитект, ти беше негов партньор.
Ти му бяхте бизнес партньор.
Не не не. Бях небрежен!
- Не ми казвай това ... - Той ми продава идеология.
- Спри с политиката. - През цялото време, по-голям ...
Млъкни! Ти си идиот.
А ти си страхливка.
Ти си страхливка.
А семейството ни никога не беше истинско, така че няма какво да ни задържи.
Така, че продължаваме.
Никога семейство, а?
В сърцето си аз съм прост човек.
И мисля, че за двойка руски агенти под дълбоко прикритие
се справихме доста добре като родители, а?
Да, имахме си поръчки и изиграхме ролите си до съвършенство.
На кого му пука? Това не беше реално.
- Какво? - Това не беше реално. На кого му пука?
Не говори така.
Не говори така. Беше реално.
За мен беше реално. Ти си майка ми.
Ти беше истинската ми майка.
Най-близкото нещо, до мен.
Най-хубавата част от живота ми беше фалшива.
И никой от вас не ми каза.
А тези агенти
разпръснати по целия свят?
Аз бях от тях.
Ммм.
А ти, избяга.
Дрейков се погрижи никой да не може да избяга.
Ще кажеш ли нещо?
Не.
Не ме докосвай.
Елена.
Не.
- Нямам идея. - Всичко е наред, всичко е наред.
Ще отида да говоря с нея.
Дойдох тук, защото не исках да говоря.
Добре.
Ние, ъ ... Ние просто седим.
Ние просто седим.
Къде отиваш?
- За да направя това сама. - Недей. Няма да оцелееш.
Иска ми се да можех да повярвам, че те е грижа.
Но ти дори не си първата майка, която ме е изоставила.
Не, не сте били изоставени.
Бяхте избрани от програма
които оценяват генетичния потенциал при кърмачета.
Била съм отвлечена?
Вярвам, че е сключена сделка, платено е на семейството ти.
Но майка ти, тя не спира да те търси.
Тя беше като теб по този начин. Тя беше
безмилостна.
Какво се случи с нея?
Дрейков я уби.
Съществуването й заплашваше да разкрие Червената стая.
Обикновено действията на един любопитен цивилен
не налагат екзекуция,
но, както казах, тя беше неумолима.
Мислех за нея всеки ден от живота си.
Независимо дали си го признах или не, го правех.
Винаги съм намирал за най-добре да не поглеждам в миналото.
Тогава защо пазиш това?
Спомням си този ден.
Снимахме Коледа, Деня на благодарността, Великден и лятна ваканция - всичко това в един ден.
- Различни фонове. - Ммм.
Знаех, че всички подаръци под дървото са само празни кутии, но не ми пукаше.
Исках да отворя всеки един ...
така че само за секунда да се почувства истински.
Нека спрем това.
Защо правиш това?
Защо мишка, родена в клетка, тича на това малко колело?
Знаете ли, че бях с колело през Червената стая
четири пъти, преди дори да сте се родили?
Тези стени са всичко, което знам.
Никога не ми беше даден избор.
Ти не си мишка, Мелина.
Родена си в клетка, но това не е твоя вина.
Кажи ми, как запази сърцето си?
Болката ни прави по-силни.
Не ми ли каза това?
Това, на което ме научи, ме държеше жива.
Съжалявам, вече предупредих Червената стая.
Ще дойдат всеки момент.
И така, аз съм на леден риболов с баща си.
В този малък леден навес е много студено.
Студено дори за Русия, сещаш се?
„Дръжте водката до огъня“, казваше ми баща ми.
Моля те, спри да говориш.
- Моля те изчакай. Моля те изчакай. - Моля те.
Моля, не искам да говоря.
Моля те. Моля те.
Има причина, поради която ти казвам това. Вярвай ми.
Посягам към рибата.
О! Губя равновесие. Ах!
Пляскане!
Ръцете ми отиват в реката.
При това време измръзванията настъпват бързо.
Баща ми, той се изпика на ръцете ми.
Боже мой.
Урината е 35 градуса по Целзий, предпазва от измръзване.
Как е уместно това?
Знаеш,
бащи.
Нищо не си направил, освен да ми казваш колко ти е било скучно.
Аз вършех домакинската работа, работата, която не искахте да вършите.
За мен?
За мен ти беше всичко.
Именно. Не ти пука.
Единственото, което те интересува, са глупавите ти дни на победа
с Crimson Dynamo за които никой не иска и да чуе.
Беше Червеният пазител.
Излез.
Излез!
Не мога да си спомня
Ако плачех
Когато прочетох за овдовялата му булка
Нещо ме докосна дълбоко
Денят
Музиката
Умира
И те пееха
-Чао чао
-Мис американски пай -Американски пай
Drove my Chevy to the levee
-But the levee was dry -Was dry
Them good old boys
Drinking whiskey
Singing
"This will be the day that I die"
"This'll be the day..."
Залегни.
Те си мислят...
Съжалявам.
Нека не го караме да чака.
Поискайте разрешение за кацане.
Мелина?
Кацаме след една минута.
Тогава защо все още се издигаме?
Сега ще разберете как Дрейков е останал над радара през всичките тези години.
Боже мой.
Виж се.
И така,
как беше семейната сбирка?
О, беше ужасно.
Беше
твърде емоционално.
- Точно като едно време, а? - Хм.
Елена Белова.
Каква е работата с нея?
Тя беше единствената засегната, нали?
Доколкото знам, да.
Тези газове и антидоти,
това е болка в гъза.
Това е проблем. Трябва да го решите.
Хм. Имам девет прасета
това ще изисква участие в мое отсъствие.
Не ми пука за прасетата ти.
Изрежете мозъка й ...
Хм? Идентифицирайте слабите места.
Това е не чак толкова хубав начин да умреш.
Алексей.
Ами Романов?
Тя е предател.
Тя обърна гръб на хората си. На собствената ? кръв.
Тя нямаше нищо.
Дадох ? дом. Дадох й любов.
Сложето от това нещо в нея.
Сещате ли се...химикали.
Превърнете я в едно от вашите прасета.
Можете ли да си представите какво бих могъл да направя с Отмъстител под моя контрол?
Не би ли искал първо да говориш с нея?
Когато погледнеш в очите на дете, което си отгледал,
никоя маска на света не може да скрие това.
Добре дошла у дома.
Не, не.
Недей да чупиш новата ми играчка.
Наташа.
Не мога да ни спася.
Трябва да знаеш, че съжалявам.
Заложих живота си на каузата.
Знаеш ли, мислех, че съм много смел.
Вероятно най-смелия.
Но не бях смел.
Бях страхливец.
В Куба,
когато дойдоха и те отнеха от мен ...
Никоя кауза не си струва.
Просто трябва да се жертваш за нещо
Как го направи това?
Аз самата проектирах тези клетки.
Какво?
Оголих душата си към теб и през цялото време си била ти?
Да, опасявам се. Но чакай, шш, имам разговор с Йелена.
Йелена, аз съм. Мама е.
Имаш два инча острие, скрито в колана.
Какво?
Какво ще ми правиш?
На дясното бедро.
Не можехте ли да ми кажете по-рано?
Не се сърди.
- Нямаше време. - Добре, момичета,
Не знам дали ме чувате,
но, Наташа, има нещо, което трябва да знаеш.
Трябва да знаеш, че съжалявам. Няма какво да кажа повече.
Дадох живота си за каузата. Мислех, че съм смел.
Нямаш слушалка.
Какво?
Не, тя не те чува.
- Нямаш слушалка. - Защо нямам?
Защото не беше част от плана.
Така ли? А, какъв беше планът?
И така, щом влезем,
Ще активирам тракера си и Рос ще дойде.
Наясно си, че все още си световно издирвана, нали?
Познаваш съоръжението. Трябва да има някакъв начин да се приземи.
Инструктирай ги да ни ограничат на нулево ниво.
След като изляза, мога да активирам протокола за кацане,
можем да слезем в рамките на един час.
А, проблем.
Имам само една слушалка.
Ще я дам на Йелена.
От къде ще вземем флаконите?
Вероятно от камерата.
Дрейков все още има вдовици под контрол,
така че трябва да ги изложите на противоотрова.
Да Сигурно. Лесно.
Това ли е планът?
Планът ми е да те убия.
Жив съм.
И така, какво ще правим сега?
Как се казваше майка ми?
Ах ...
Където я погребахме,
имаше дърво ...
Един ...
Розов цвят.
Красив.
И имаше надгробна плоча
с гравирано нейно име.
Как се казваше?
Ах.
„Неизвестно“.
Не чувстваш нищо?
Почувства ли нещо, когато убих дъщеря ти?
Това ли нещото, което те тревожи от миналото ти?
Наистина ли?
Благодаря ти, Наташа.
Ти ми даде най-великото оръжие.
Кажи здравей.
Когато вашата бомба избухна,
то едва не уби моята Антония.
Трябваше да сложа чип в тила й.
В задната част на врата.
Погледни я.
Трудно ти е да я погледнеш?
Правя го.
Тя ... Тя гледа всичко
и тя може да го направи.
Тя е перфектна имитаторка.
И се бие точно като всичките ти приятели.
Може ли да ме чуе?
Какво?
Искаш да я накараш да се почувства по-добре ли?
Искаш да й кажеш, че съжаляваш?
Е, трябваше да помислиш за това, преди да й взривиш лицето.
Но стига глупости.
Марш на работа.
Имам плъхове в мазето. Заминавай.
Отивай.
Това беше грешка.
Така ли?
Току-що изпрати единственото нещо, което ще ми попречи да те убия.
Опитай тогава.
Направи го.
Да не е на предпазител?
Не.
Опитай с ножа си.
Ах ...
В опасност си.
Как ме контролираш?
Не те контролирам, Наташа.
Е, все още не.
Но има феромонална ключалка.
Надушването на моите феромони ти пречи да извършиш насилие над мен.
Много съм разочарован от Мелина.
Жалко, че трябва да я убия.
Хайде сега. Ако просто ще
натиснеш бутон и ще хакнеш компютър ...
- Да. - Искам да кажа, че
няма да има работа за мен
Искам да ... Искам да счупя нещо.
Разбираш ли?
О, ето нещо, което можеш да счупиш.
Мелина, ако това е последният път, когато ...
Ах, по дяволите.
Това беше отвратително.
Добре.
И така, това ли беше големият план?
Мелина щеше да кацне в Червената стая и да ме предаде на властите.
О, не, не, не.
И така, какво сега, ще ме сгънеш в твоя жалък малък кукловод?
Жалко, а?
Да, как би го нарекъл?
- Бих го нарекъл ... - Кога беше последният път
когато си имал разговор с някого
който не е бил принуден да говори с теб?
Избяга за да се биеш в грешната война.
Истинската война се води тук, в сенките.
Не си се бил в сенките.
Скри се в тъмното.
Истинската сила идва от неоткриваемо влияние.
Ако никой не е забелязал, защо тогава правиш?
Ти си нищо.
- Хм. - Нямаш нищо.
На тази планета има 50 души ...
О, престани.
Не ми казвай да спра!
Ако аз не ти кажа кога да спреш, тогава как ще знаеш кога да млъкнеш?
Хайде.
Мислиш ли, че не мога да понеса удар?
О
- По дяволите, слаб си. - Слаб?
Обзалагам се, че е по-лесно да бъдеш твърд пред беззащитни малки момичета, а?
Достатъчно.
Не би била толкова глупава
ако имаше представа за обхвата на това, което съм изградил.
Притежавам този свят. Аз.
Изглеждаш отчаян да ме впечатлиш.
Не е нужно да ви впечатлявам.
Не е нужно да впечатлявам никого.
Тези световни лидери, тези велики мъже,
те отговарят пред мен и моите вдовици.
Виж ги.
Тези момичета бяха боклуци.
Изхвърлени са на улицата.
Рециклирам боклука.
И им давам цел.
Давам им живот.
Мелина, намерих местоположението на флаконите.
Имах лек неуспех.
Ще трябва да стигнеш до вдовиците.
Това е моята мрежа от вдовици
които ми помагат да контролирам мащабите на властта.
Една команда, петролът и фондовите пазари се рушат.
Една команда и четвърт от планетата ще умре от глад.
Моите вдовици могат да започват и приключват войни.
Те могат да създават и разбиват царе.
Контролирате всичко това от тук?
И с теб,
отмъстител под мой контрол,
Най-накрая мога да изляза от сенките
използвайки единствения природен ресурс, от който светът има твърде много.
Момичета.
Всичко от онази малка конзола?
Да
О, това ти е забавно?
Защо се усмихваш?
Не го приемай лично, но ...
Благодаря за съдействието.
Дори ако намерите базата данни и го накарате да ви покаже ключа,
няма да можете да му го вземете.
От години Дрейков е въвел феромонална брава
във всички вдовици, дори в мен.
Така че, докато можем да го помиришем, няма да можем да го нараним.
Е, просто ще затая дъх.
Не е достатъчно.
Това е основна наука.
Наташа, за да блокира рецепторите в обонятелния център,
трябва да прекъснеш нерва.
Мога да се справя с това.
Не беше достатъчно силен, така че ...
Ще трябва да го довърша сама.
Какво ще направиш?
Ще разкъсам нерва.
Мелина!
Точно това, което си мислех.
Йелена, лека промяна на плана.
Разруших напълно един от двигателите и навлизаме в контролирана катастрофа.
Фантастично.
Сега се насочвам към вдовиците.
Не.
Трябва да тръгваме.
Не си толкова приказлив сега, нали?
Ти ми взе детството.
Ти взе моя избор и се опита да ме сломиш.
Но никога повече няма да направиш това на никого.
Никой да не напуска тази стая, докато тя не умре.
Накарайте я да страда.
Не искам да ви нараня.
И вие не искате да ме нараните.
Хей.
Добре ли си?
Изглежда, че боли.
Добре. Изваждам на три, готова ли си?
Съжалявам.
Махнете се възможно най-далеч оттук.
Вече можете сами да правите своя избор.
Трябва да се махнем оттук.
Трябва да намерим Дрейков. Идваш ли?
Точно зад теб съм.
Чакай чакай! Трябва да се върна!
Да!
Виждаш ли момичетата?
Не!
Трябва да се върнем.
Изгубихме контрол.
Антония.
Не!
Ще отворя вратата.
Ще дойдеш след мен.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Знам, че все още си там.
И няма да те оставя. Добре.
Елена!
Тя е на крилото!
Мърдайте! Какво чакате?
Не го прави!
Това беше забавно!
Не!
Добре.
Хайде!
Достатъчно.
Съжалявам.
Няма ли го?
Няма го.
Елена!
Елена?
И двете сме наопаки.
Трябваше да се върна за теб.
Не е нужно да казваш това.
- Всичко е наред. - Хей. Хей.
И за мен беше реално.
Благодаря ти.
Добре ли сте?
Явно е, че съм ранена.
Имаш ли какво да кажеш?
Просто щях да го объркам.
Идва кавалерията.
Приближаваме целта, сър.
И така, какъв е планът?
Вие, тръгвайте. Аз ще остана.
Това е лудост. Ще се бием с вас.
- Ще ги задържа. - Наташа, караме се.
Не можем да се разделим. Толкова си упорита.
- Хора, вървете. - Боже мой.
Освен това, ако се получи при нас четиримата, знаете ли,
може да има някаква надежда за Отмъстителите.
Само малко.
Добре, добре, ако си тръгваш, предполагам, че трябва да вземеш това.
Знам колко ти харесва.
Шак.
Той има много джобове.
Много удобни джобове, да.
Той имаше вдовици, имплантирани по целия свят.
Мелина ще трябва да копира формулата,
но вие трябва да им кажете, че всичко е приключило.
Върнахте се за нас.
Благодаря ти.
Хей.
Хей. Ти! Грижи за себе си.
Не се притеснявайте. Разбрах това.
Знам.
Не се притеснявайте. Водим я със себе си.
Идвам. Елате с нас.
Никога ли не спиш?
За три дни бях в шест различни часови зони заради теб.
- Наистина ли? - Да.
Какво, бракувате ли някои части?
Какво ми взе този път, като косачка с главата надолу?
Виждате ли какво мога да ви донеса с малко време и пари?
Хайде, кажи го. Искам да го чуя.
Наистина би било добре да го чуя. Наистина.
Впечатлен съм.
Е, да.
Винаги си ми бил наистина добър приятел.
Това всеки мъж иска да чуе.
Къде ще отидеш?
Забавно е. През целия си живот не знаех, че имам семейство.
Оказва се, че имам две, така че ...
В момента един от тях е малко объркан.
Ще разбия няколко от тях от затвора
Ще видя дали не мога да оправя нещата.
Хайде, Фани.
Съжалявам.
Аз съм алергичен към Средния Запад.
Какво направи тази жена,
честно казано, дори не мога да си представя.
Не бива да ме притесняваш по време на почивката ми, Валентина.
О, притеснява ли те? О, не, не.
Тук съм за да покажа уважение.
Хм ...
Знаеш ли, че идването тук те кара да изглеждаш отчаяна.
Добре.
Искам повишение.
О да. И аз.
Повярвайте ми, ще го получиш.
Имам следващата ти цел.
Мислех да го доставя на ръка.
Може би би искала да застреляш човека, отговорен за смъртта на сестра ти.
Някакъв сладур, не мислиш ли?