ПРИЗРАЦИ ОТ МИНАЛОТО
Това е дъщеря ми.
Дай ми секунда. - Работил ли си в магазин?
Да, господине. - Антонио ЛеБланк.
Как получи фамилията си? - Бях осиновен.
От къде си? - От град северно от Батън Руж.
Малък град, наречен Сейнт Франсисвил.
Да, но къде си роден? - Разбирам въпроса, в Корея.
ЛеБланк. - Да, господине.
Пише, че имаш две престъпления. - Бяха престъпления без насилие.
Не бих наранил никого. - Какво открадна?
Мога да поправям почти всичко. Мотори, коли.
Какво открадна? - Мотори.
Беше преди много време.
Ако ми дадете шанс, мога да бъда полезен.
Не мисля така.
Имате ли деца? - Две.
Очакваме бебе. Просто си търся друга работа.
Къде работиш? - В салон за татуировки.
Мисля, че си добре там.
Не мога да помогна.
Добре. Благодаря.
Хайде да си вървим.
Трябва да се регистрирате! Върни се!
Тя изглежда здрава.
"Тя"? - Да, момиче е.
Можем да почистим гела.
Почакайте. Съпругът ми ще е тук всеки момент.
Джеси, коя стаята? - Как мога да знам?
Написах я на ръката ти! - 67.
Още две стаи, малката! - Намерихме я!
Тук са.
Момиче е.
Забравихте фамилията си?
Изглежда, че се затруднихте там.
Да.
Не мога да чета.
Татко, помогни ми. Заседна.
Ще го счупиш! - Нека помогна.
Тя успя! - Искаш ли този лош чипс?
Какво ще казваш? - Благодаря ти.
Моля. - Приличаш на баща ми.
Да, така е. - Това не е учтиво.
Харесвам косата ти. - Благодаря ти.
Ще си имаме бебе. Момиче.
Поздравления. Ще си имаш сестричка.
Ще и кажеш ли и къде живеем?
Хайде. Време е да тръгваме.
Благодаря. Как се казваш? - Паркър.
Антонио. - Приятно ми е.
Искаш ли да дойда да помогна за няколко дни?
Да, би било добре.
Къде отиваш, бабо?
Време е да се прибирам, скъпа.
Колко е часът? - Рано е. Спи си.
Не.
Трябва да подготвя Джеси.
Стой си в леглото.
Нахраних Джеси. Ще я заведа на училище.
Сигурен ли си? - Напълно.
Благодаря ти.
Облечи се. Ще те закарам.
Видях, че пушиш.
С това ли ще си на училище? - Да, защо?
Нищо. Добър избор.
Да тръгваме. Ще закъснеем.
Какво не е наред?
Искам да прекарам един ден с теб, преди нещата да се променят.
Какво искаш да кажеш?
Като се появи бебето, ще ми обръщаш по-малко внимание.
Не е вярно, кой ти каза това?
Тя е твое дете. Нормално е да я обичаш повече.
Спри, не говори така. - Ще ме напуснеш както Ейс.
Ще ви обичам еднакво. Никъде няма да ходя. Чу ли?
Ще видим.
Почакай ме тук.
Няма да ходим на училище днес.
Качвай се. - Твърде съм ниска.
Трябва да порастеш, защото, не мога да те вдигам вечно.
Ще порасна. Ще стана по-висока от теб.
Ще имам мотор, на който няма можеш да се качиш.
Така ли? Ще видим това.
Кой дава 600 долара за някакви проклети обувки?
Да няма диаманти в тях? Тя трябва да ми плаща, не аз.
Винаги говори много.
Ядох гадна здравословна храна цял месец.
На всичкото отгоре тренирах всеки ден.
Искаш ли да опиташ?
Искам да кажа, виж ме, като гръцки бог съм.
Пропуснал си няколко дни, Мерк. - Глупости.
Какво правиш? - Нямаше да й позволя.
Някой да намери детегледачка? - Остави я да те татуира.
Готов си. Тръгвай си. - Мамка му.
Ще ми направиш ли една? - Наистина ли?
Това на гърба ти е като "кучешко ако". - Разкарай се.
Това е самата истина. - Искаш ли да ме видиш гол?
Постави го на ръката ми.
Не стискам ръка ти, ползваш я често. - Ще ме затворят за това.
Успокой се. Имат връзка "родител - дете".
Какво знаеш ти? Майка ти те е изпуснала по глава.
Връщам се утре и затварям това място.
Надявам се Родриго е легален, или ще депортирам.
Роден съм тук, грозник.
Млъкни, наркоман! - Я спри!
Добра работа. - Антонио, искаше да говорим?
Да, госпожо. Почакай ме тук.
Какво искаш? - Знаеш, ще имам бебе.
Чудех се дали можеш да ми дадеш повече клиенти.
Трябват ми парите.
Как можеш да искаш това, когато не си платил наема?
Да, добре. Работя по въпроса.
Това ли е всичко? - Да, госпожо.
Какво прави това нещо? - Това ли?
Предпазва ме от лошите.
В тази страна има много лоши хора.
Моята работа е да ги намеря и да ги изгоня.
Защо и го казваш? - Попита ме.
Лошият човек тук си ти. - Приличаш на охранител.
Да, Мерк. Имаш гадни татуировки.
Би трябвало да си на моя страна.
Добре, отивам на работа.
Джес, как е майка ти? - Добре е.
Защо не идваш вече на гости?
Попитай майка си за това.
Какво е това място? Къде отиваме?
Това е моето тайно място.
Наистина ли? - Да, дори мама не знае.
Наистина ли?
Виж това.
Мога ли да вляза? - Искаш да плуваш с алигаторите?
Да. - Само, ако мислиш, че си смела.
Кой камък?
Сериозно ли? - Опитваш се да правиш "жабчета" ли?
Нямаше "жабчета". Отиде направо на дъното.
Да.
Джеси, мога ли да те попитам нещо?
Това, което каза тази сутрин,
обвиняваше себе си ли или не?
Какво искаш да кажеш? Каза го, защото си тъжна,
или наистина го мислиш?
Защото, истината е, че избрах теб и майка ти.
Джеси, защо ме наричаш "татко"?
Защото ти си моят баща.
Защото ти ме избра. Точно както избирах теб.
Тогава защо плака в болницата, когато видя ултразвука?
Никога не плачеш за мен. - Плача постоянно за теб.
Кога? - Когато видя как танцуваш.
Когато видя как бягаш. - Не е смешно.
Когато видя лицето ти сутрин. Когато усетя лошият ти дъх.
Мия си зъбите! Поне нямам малка глава.
Казваш, че главата ми е малка? - Не, недей.
Не, недей!
Ще трябва да платиш за това.
Едно, две.
Шегувам се. Няма да го направя. - Очевидно.
Къде отива кравата на почивка?
"Му Йорк". - "Му Йорк"?
Това беше много добро.
Внимавай. Не… Хванах те!
Знаеш ли какво е това? Това е "Испански мъх".
Престани да ме заблуждаваш. - Не те заблуждавам.
Вземи, твоят е.
Не казвай на мама. - Добре.
Какво? - Сега ти вярвам.
За какво? - Че ще ни обичаш еднакво.
Имаш муха на лицето си. Хайде да влизаме.
Как изглеждам?
Изглеждаш добре.
Ще го ядеш ли?
Да ям какво?
Мислех да се върна на работа.
На половин ден.
Кати, трябва да ме оставиш да видя дъщеря си.
Казах ти, беше болна. - Болна е всеки уикенд.
Иска да си остане вкъщи за уикенда.
Кати, чуй ме добре. Ще ми позволиш ли да я видя?
Не, Ейс. Сериозна съм.
Опитваш се да криеш дъщеря ми. Това ли правиш?
Ти ни обърна гръб. Ти ни напусна.
Цял живот ли ще ме обвиняваш? - Вече нямаш думата.
Приключи ли? - Да.
Винаги е бил до мен и Джеси. Не можеш да ми звъниш, когато искаш.
Днес всичко наред ли беше с Джеси?
Справяш се добре.
Каза ми, че търсиш втора работа.
Не се притеснявай.
Ще излезе нещо.
Нали?
Продължавай…
… и нещата ще се оправят.
Нали?
Обещавам ти.
Не мислиш ли, че Джеси трябва да прекарва повече време с Ейс?
Това откъде ти дойде на ум?
Мисля, че трябва да прекарва повече време с баща си.
Ти си нейният баща. - Знам.
Опитах се.
Не мога да я накарам.
Тя не иска.
Мислила ли си някога как се чувства Ейс?
Никога.
Те почти не се познават.
Кати. - Какво е всичко това?
Нещата, които иска. - Върнете ги обратно.
От нищо това нямаме нужда.
Мога да го направя. Няма проблем.
Чао. - Кой беше?
Ронда пита дали мога да й взема един ден.
Защо те пита? - "Спечелете пътуване до Хаваите"?
Мога ли да ям пудинг от тапиока?
"Мога ли да ям…", какво?
Мога ли да ям пудинг от тапиока, моля?
Не. Сега ги върни.
Джеси, побързай. Трябва да се отбием при баба.
Снощи ти пратих снимка, видя ли я? - Каква снимка?
На наденица, вид пушена. С пикантни подправки.
Поръчах я по интернет. Виж. - Защо ми я показваш?
Трябва да си поръчаш. Толкова е добра.
Поръчваш наденица онлайн? - Да, ако е гурме.
Защо не отидем на пътешествие?
Защо не решим, какво да купим за вечеря?
Сериозно. Никога не сме били на семейна ваканция.
Бих се радвала. Но, не можем да си позволим.
Можем. - С какви пари?
Ще си продам мотора.
Добре.
Извинете хора, дежурни сме. Първо нас трябва да обслужат.
Имате ли от тези гурме наденички?
Къде искаш да отидеш? - Хаваи!
Не мислиш, че и аз искам да бъда забавен родител?
Да идем на Хаваите. Какво ще ни трябва за там?
Слънцезащитни продукти и бански. - Спри.
Бански. Какво друго? - Някакви гризинки.
Гризинки? - Стига, разбра ли?
Нещо такова като на снимката.
Попитах те, води ли Джеси вчера на училище?
Защото ми се обадиха, че не се е появила.
Трябваше да прекараме известно време заедно.
Трябваше да сме заедно. - Бъди й родител, не приятел.
Разбира се, че трябва да прекарваш… - Кати?
Не ми изглежда болна.
Здравей, скъпа. Защо се криеш?
Какво става тук? - Всичко е наред.
Какво става тук?
Това не е ли дъщеря ти? - Да, всичко е наред, Дени.
Заради теб ли не я вижда? - Ден, изчакай в колата.
Нека изясним това.
Защо не изчакаш в колата? - Какво ми каза.
Служител съм на закона. - Защо не изчакаш в колата?
Ще се обръщаш към мен със "сър".
"Сър". Да пробваме.
"Сър." - Да тръгваме.
Да съм казал да тръгваш? - Чао, скъпа.
Къде мислиш, че отиваш? Служител на закона съм.
Дени, да вървим. - Спри! За последен път!
Ръцете зад гърба.
Направи нещо!
Всичко е наред. Върни се при мама.
Платих гаранцията. Трябваше вече да е излязъл.
Съжалявам. Изглежда има нещо. Ще отнеме време. Изчакайте.
Колко време ще отнеме?
Просто изчакайте. Съжалявам.
Госпожо?
Можете ли да ми помогнете? Тук съм с малката си дъщеря.
Добре, дайте ми секунда. Ще се опитам да разбера.
Благодаря ти.
Кати, ще заведа Джеси вкъщи.
Трябва да чака тук с мен.
Това не е място за деца. - Не, мамо, ще чакаме Антонио.
Добре, изглежда, че вече не е тук.
Имиграционните са го взели. - Какво?
Да, при имиграционните служби е.
ЗАПОВЕД ЗА ДЕПОРТАЦИЯ
Иска ми се да бяхте дошли при мен по-рано.
Когато съдия вземе решение, е трудно да се отмени.
Не разбирам как могат да го депортират.
Бил е осиновен.
Кога дойдохте в страната? - 1988 г.
Има закон, който дава гражданство на осиновените,
но защитава само децата, осиновени след 2000 г.
Изглежда, че родителите ви… - Те не са ми родители.
Изглежда, който е имал попечителство не е спазил правилната процедура
за да промени статуса ви.
Каква е неговата вина? - Не казвам, че има вина.
Това е вратичка, която използват да депортират хора.
Имате и криминално досие. - Оттеглиха обвиненията.
Не, от преди. Има предишно досие.
Имиграционните са насочени към хора като вас, осиновени или не.
Къде сте роден? - Корея.
Женени сме. Това не му ли дава гражданство?
Пак трябва да се предприемат правилните стъпки
за да получи зелена карта или да бъде натурализиран.
Не разбирам. - Не можем ли да направим нещо?
Има две деца. Изслушайте го. Погледнете го. Той е американец.
Без значение как изглежда. Това е имиграционната политика.
Доведоха ме, когато бях на три. Тук съм повече от 30 години.
Понякога международни осиновявания през 80-те,
не са направени по правилата.
Както казах, тук съм повече от 30 години.
Не можете ли просто да им кажете, че съм бил осиновен от бели хора?
Разбирам разочарованието. Наистина, но не става така.
Ето вашите възможности. Можете да напуснете доброволно.
Дума да не става. - Но ще имате шанс да получите статут.
Можете и да останете, и да обжалвате.
Но ако го направите и съдията не се произнесе във ваша полза,
губите всяка възможност да се върнете в тази страна.
Какво означава това? - Това означава, че ако загуби,
никога повече няма да се върне.
Не напускам семейството си.
На този етап, нямаме много възможности.
Нека да видя какво мога да направя.
Трябва да поговорим за таксата ми.
Обикновено вземам 5000 долара да започна.
В зависимост от това как протече делото,
ще обсъдим парите ми допълнително.
Имаш право да си тук.
Няма да си тръгнеш заради грешка. Вината не е твоя.
Ще намерим решение.
Ще взема пари назаем от майка ми. - Недей.
Вече имаме заем за ипотеката. - Как ще платим на адвоката?
Ще говоря с г-жа Джачи. Не се притеснявай.
Дай ми ключовете.
Нямаме достатъчно пари.
Сама няма да се справя. - Кати, той не е твоя отговорност.
Напротив! Това, което се случва с него, не е честно.
Това ти идва в повече. - Искат да го депортират.
Той не е американец. - Какво означава това?
Знаеш, че е осиновен.
Здравей, малката.
Добре ли си? - Добре съм.
Ти?
Добре съм.
Ще те изгонят ли от страната?
Не, малката. Няма да ходя никъде.
Татуировка! Кой иска татуировка в Ню Орлиънс?
Ще се видим довечера.
Татуировка! Кой иска татуировка?
Живея от другата страна. Опитвам се да изкарам пари.
Искаш ли татуировка? - Не, братко.
Кой иска татуировка?!
Искате ли татуировка?
Кой иска татуировка? - Антонио?
От болницата, нали?
Да. Как са момичета ти? - Извини ме.
Искате ли татуировки? Изглеждате влюбени.
Г-не, искате ли татуировка?
Какво ще кажете за един хубав орел на гърба ви.
Не ми трябва. - Може да я направите и по-късно.
Хайде, ще я направя евтино.
Искам да си направя татуировка!
Наистина ли?
Ще ми направиш ли татуировка или не?
Добре, как дойде дотук?
С автобус.
Страхуваш ли се от мотори?
Не.
Знаеш ли, имам само една каска, но…
… ти можеш да я сложиш…
Ето, вземи.
Кати няма право да се държи така с теб.
Не съм те молил за помощ.
Опитвах се да ти помогна.
Не решавам проблемите си като теб.
Това ни отличава.
Благодарение на това, което направих, ще виждаш редовно дъщеря си.
Какво искаш да кажеш?
Депортират го.
Да, нелегален е.
Кати? Няма да вземеш дъщеря ми. - Сега се връщам.
Не може да влизате тук. - Не ме докосвай.
Всичко, което искам, е да говоря с нея.
Не може да идваш тук и да се държиш така.
Изминаха три месеца, Кати.
Не я насилвам. Не можеш просто…
Не ме интересува дали иска или не.
Трябва да ме оставиш да видя дъщеря си.
Не съм виновна, че отказва да прекарва време с теб.
Ситуацията… - Мое право е.
Тя не те познава.
Махай се оттук.
И за миг не си помисляй да напуснеш тази страна с нея.
Никъде няма да ходим.
Ти създаде тази бъркотия.
Ще се върна в съда, ако трябва. - Трябва да излезеш.
Трябва да излезеш! - Добре?
Трябва да се махнеш оттук!
Готова ли си да започна?
Какво искаш?
Искаш ли делфин?
Искаш ли роза? Или…
"Thug Life" на корема си? Какво искаш?
Искам "флер-де-лис".
Сериозна ли си? - Защо? Какво лошо има това?
Няма нищо лошо. Просто, си от Ню Орлиънс.
Все едно да искаш палмово дърво, ако си от Калифорния.
Това е, което искам.
Добре. Къде я искаш?
На китката ми.
Тук ли?
Да, госпожо!
Готова ли си?
Добре ли си? - Да.
Защо "флер-де-лис"?
Това е любимото ми цвете.
Знаеш ли какво цвете е? - Никога не съм се замислял.
Мислех, че е широко разпространено.
Тук ли си родена?
Не, във Виетнам.
Къде е това?
Шегувам се. Виждам ви всички наоколо.
Помниш ли нещо?
Спомням си "флер-де-лис".
Има ли го там?
За твоя информация, "флер-де-лис", е водна лилия.
Гледах ги в устието на реката, близо до моето село.
Казах си, ако някога си направя татуировка,
ще бъде… "флер-де-лис".
Но, защо сега?
Защото умирам.
Какво? Да не мислиш, че нося тази перука от кокетство?
Колко ти дължа? - От мен е.
Какво? Не, не. Искам да си платя.
Ето, вземи ги.
Не, няма да ти взема парите.
Не може за услугата да не вземеш пари.
Цял ден можем да спорим, но няма да ти взема парите.
Благодаря ти.
Имаш ли визитка?
Веднъж месечно се събирам със семейството си
за голямо готвене навън. Ела да хапнеш.
Доведи и семейството си.
Не си помисляй да откажеш, когато ти се обадя.
Сериозна съм. - Да, госпожо.
За какво си тук, брато?
Имате ли работа тези дни?
Не, брато. Справяш се твърде добре, човече.
Твоето момиче няма да ме убие, така че…
Депортират ме.
Имам нужда от пари за адвокат.
Влизай. Ще измислим нещо, брато.
ТАТУИРОВКИ Антонио ЛеБланк
Успокой се. Какво си направила? - Защо косата й изглежда така?
Каза, че иска да има твоя цвят на косата.
Защо има по лицето? - Защото, сама го е направила.
Успокой се. Сега ще я измием.
Всичко е наред.
Ела тук, скъпа.
Джеси, не изглежда много зле.
Зле е! - Джеси, не изглежда много зле.
И аз така мисля. Изглежда интересно.
Джеси.
Изглеждаш, като една от филмовите звезди.
Наистина ли? - Като…
Коя? - Как се казваше?
Ким… - Ким? Знаеш ли някоя Ким?
Кардашиян?
Да. - Да. Виж се.
Ким Кардашиян, приличаш на нея. - Толкова си красива.
Само уверен човек може да има такъв цвят на косата.
Иска ми се и аз да можех да си променя косата така.
О, не. - Добре.
Вземам си думите назад.
Нямах предвид…
Не ми ходи така.
Не…
Имай малко милост.
Какво ще кажеш да я променим на черна? - Вече е черна.
Няма да правим това. - Какво ще кажеш…
… помогни ми. - Татко трябва да изпълни казаното.
Така мисля.
Какво ще правим? Джеси?
Какъв цвят?
Този? - Перфектно.
Намажи малко там. - Много е.
Използвай двете си ръце и просто я размажи.
Като намазване с масло е.
Харесва ми.
Харесваш ли новата си коса? - Чувствам се толкова уверен.
Знаеш ли, бих отишла и на Луната с теб.
Не ме е страх.
Искам да видя пирамидите. Рисунките в пещерите.
Ако съм на почивка, не искам да виждам пирамидите.
Какво правиш? - Отивам на плаж и пия "май тай".
Майната му на "май тай". Дори не знаеш какво е.
Просто искам да го изпия.
Антонио! Знаеш принципа, брато.
За всеки мотор, давам хиляда. Ако е "Дукати", давам две.
Много е горещо! - Млъквай.
Никъде няма да идеш, ако не свършиш работата.
Майната ти!
Отиди никъде да видиш нещо. Някаква култура.
Ще видя някой неща!
Красиви дупета в бикини. На плажа с моя "май тай".
Защо трябва да ходиш толкова далеч, за да видиш тези глупости?
Човече, можеш да видиш тези глупости при Рик.
Кажи му, че имаме работа.
Майната ви на всички.
Антонио, къде би отишъл?
Бих останал тук.
Какво правиш?! Идвай!
Човече, остави шибания мотор!
Антонио! Полицията идва, човече…
Няма да го оставя.
На път съм да осигуря изслушване.
Но искам да се подготвим, в случай че го получим.
Има някои неща, които ще помогнат да останеш.
Имаш ли болни роднини,
които се нуждаят от твоята помощ? - Не.
Имаш ли деца под 18 години, които ще оставиш, ако те депортират?
Да, имам доведена дъщеря, и чакам дъщеря.
Ще бъдат ли сами?
Не.
Изглежда, че и ти работиш. - Да.
Не си единственият, който носи доходи? - Не. Работим и двамата.
Не си дошъл тук като бежанец,
поради насилие в родината ти.
Това не ни помага.
Изглежда най-добрият ни аргумент е да се опитаме да докажем
че си ценен гражданин на обществото.
Това ще е предизвикателство, заради криминалното ти досие.
На този етап това е единствената ни възможност.
Ще имаме нужда от голяма подкрепа. Приятели, семейство, родители.
Членове на църква, ако посещаваш такава.
Всеки, който би нарисувал картина пред съдията,
че си добър гражданин на това общество.
Да, можем да съберем хората.
Какво ще кажеш за осиновителите ти, Антонио?
Те са починали.
Други членове на семейството от страна на родителите ти?
Леля, чичо, баба, дядо? - Не.
Добре, ще действаме с това, което имаме.
Успяхте ли да съберете таксата?
Ние… - Да.
Успях да получа аванс от работа.
Как го направи? - Казах ти.
Това не е същият мотор. Направил си някаква магия.
Какво мислиш, че правя? - Крадеш ги.
Трябва да си платиш.
ВЕЧЕРЯ ДОВЕЧЕРА В 19 ЧАСА. МИСЛИ МУ АКО НЕ ДОЙДЕШ. ПАРКЕР.
Изключи мотора! Конфискувам го автоматично.
Ела тук. - Мога ли да ви помогна…
Млъкни!
Какво правиш тук? Нелегален имигрант. Още ли не са те изгонили?
Проблем ли имаш? - Кой, си ти?
"Имиграция". Кой си ти? - Пиша ти акт за вдигане на шум.
Акт? Сладко. Като кокоса с теб. - Да, сладък съм, нали?
Момчета, чухте ли нещо за обира?
Не, г-не, не знаем… - Какво ти казах?
Дръж си устата затворена.
Говоря с тази гад.
Депортират ли те? - Какво?
Дори не знаеш, че приятелят ти ще бъде депортиран.
Добре ви обучават в "Имиграция".
Ако бъдеш депортиран, Джеси остава тук.
Не ми пука за собственото ти дете,
но Джеси остава тук.
Знам, че открадна моторите.
Хайде, Дени, да тръгваме. Все още ви дължа един бой.
Имаш ли нужда от помощ?
Не, изчакай навън с приятелите си.
Не пий толкова.
Добре съм, татко.
Всички дойдоха!
Всички дойдохте.
Това е.
Къде е тоалетната?
В коридора, вдясно.
Благодаря, че ни поканихте. - Радвам се, че сте тук.
Какво е това? Супа? - Супа.
Супа от ананас.
Супа от ананас? - Супа от ананас.
Супа от ананас с бамя и рибен сос.
Знам какво е бамя.
Това е майка ми.
Там?
А, кой е това? - По-големият ми брат.
Лилиите бяха любимите цветя на майка ми.
Когато бягахме от Виетнам, татко ни раздели на две лодки.
Те не успяха.
Дойдохме в САЩ като бежанци.
Защо баща ти ви е разделил?
За по-голям шанс някой от нас да оцелее.
Харесвам косата ти.
Опитвал ли си такава храна преди?
Наистина е добро.
От къде е?
От Корея. Осиновен е от бели.
Има добро лице. Кажи му.
Баща ми каза, че имаш мило лице.
Не казах това.
Добре, добре.
Корея и Виетнам имат много общи неща.
И двете познават войната.
Много тъжни истории.
Но ние сме силни.
Все още сме тук.
Имам чувството, че съм някъде другаде.
Все едно съм в Азия.
Кати ме е питала дали си спомням нещо от преди.
Казах и не.
Но беше лъжа.
Спомням си майка ми.
Напомняш ми за нея.
Кой иска да пее? Писна ми да слушам себе си.
Бялото момиче?
Какво? - Ела и пей.
Момчета, какво знаете? - Ние знаем всичко.
Съжалявам, не разбирам какво казвате. Опитвам се да ви помогна.
Трябва да се хванете тук, това ще ви помогне да ходите.
Опитвам се да ви помогна.
Антонио, знам, че каза, че осиновителите ти не са живи.
Поразрових се и разбрах, че приемната ти майка е още жива.
Трябва да кажеш на Сюзън да дойде на изслушването.
Казах й, че изслушването е следващата седмица, но не я убедих.
Каза, че иска да отидеш лично и да поговориш с нея.
Разбира се. Ще отидем днес.
На около два часа път е оттук.
В Сейнт Франсисвил. - Не мога да го направя.
Виж, така убедих съдията, за да получиш изслушване.
Това е последният ти шанс. - Не ни е нужна.
Какво говориш? Имаме нужда от всеки.
Трябва да дойде, Антонио.
Нямаш избор. - Ами, Мерк?
Приятел ми е, работи в Имиграционната служба.
Не е достатъчен. - Достатъчен е!
Трябва да сме убедителни пред съдията.
Искаш ли да запазиш семейство ни?
Нужна ни е. - Не я искам там!
Хората, които ще дойдат са ти приятели.
Сюзън е твой родител. - Не е мой родител.
Така е, защото ми каза, че е мъртва.
Знам, че това е трудно.
Имал съм много такива случаи и миналото винаги се съживява и боли.
Трябва да й кажеш да дойде на изслушването.
Няма начин. Няма да го направя.
Как не ми каза?
Антонио, говоря с теб!
Щеше ли някога да ми кажеш?!
Трябва да говориш с нея. Ако искаш да останеш, трябва.
Чакай малко. Носиш ли ми парите? - Нямам пари, г-жо Джачи.
Нека ти разясня. Без пари, няма работа.
Вземай си нещата и се махай. - Добре, тръгвам си.
Какво правиш тук?
Идвам за друга татуировка.
Какво мислиш, че е това?
Безплатна терапия?
Мислиш, че татуировката ще спаси живота ти?
Тръгвай си.
Джеси.
Здравей, Джеси.
Къде отиваш? Няма да те нараня.
Аз съм твоят баща.
Как си? Как е в училище?
Трябва да ти кажа нещо. Искам да ме изслушаш внимателно.
Знам, че обърках нещата.
Знам, че не трябваше да ви напускам.
И наистина съжалявам.
Но ще наваксам. Обещавам.
Джеси.
Ела тук. Добре ли си?
Все някога трябва да намерим решение. Не можеш да я държиш далеч от мен.
Ако Антонио бъде депортиран, подавам молба за попечителство.
Никой съдия няма да си мисли, че ще е добра идея да остане при теб.
И какво, ако остане при мен?
Знаеш, че отново краде мотори, нали?
Да тръгваме.
Здравей, Джеси. - Здравей, татко.
Донесох ти цветя.
Няма ли да говорите с мен?
Кати?
Кой е това? - Майка ми.
Какво прави тук? - Какво имаш предвид?
Кати.
Ще събера някои неща заедно.
Добре. - За какво говори?
Готови сме. - За какво говори?
Ела тук.
Да.
Има ли нещо, което искаш да ми кажеш?
Какво искаш да кажеш?
Всичко е наред.
Можеш да говориш с мен. - Да, знам…
Да, знам. - Обичам те.
И аз те обичам. - Да.
Виждал ли си се с Кю?
Не.
Не, Кати.
Кати, какво става? - Ти си мръсен лъжец!
Лъжеш ме в лицето.
За глупава ли ме мислиш? Знам, че Джачи не ти е дала парите.
Нека поговорим. - Не ме докосвай.
Кати, нека поговорим.
До тук бях! - Една секунда.
Откъде щях да взема толкова пари? Какво трябваше да направя?
Опитвам се да запазя семейството ни. - Не се опитваш.
Имахме нужда от адвокат, затова взех проклетите пари.
Мислиш, че ме интересуват парите?!
Бих дошла с теб, където и да е.
Дори не искаш да говориш с майка си.
Това е лудост. Не разбираш ли каква лудост е?
Не искаш да говориш с нея, но да откраднеш можеш.
Не знаеш какво говориш. - Знам.
Просто е. Дори няма да говориш с майка си,
да я помолиш да дойде, за да бъдеш със семейството си.
Как така не ми каза?
Женени сме, а дори не знам, че майка ти е жива?
Не те познавам. - Да.
Да, не ме познаваш.
Не знаеш нищо за това.
Не искаш да знаеш, че хората, които ме доведоха тук
ме изоставиха шест месеца по-късно?
Не искаш да знаеш, че след това обикалях от един приемен дом в друг.
Не си ми казвал. - Знам, когато помислих
че съм намерил родители,
този човек ме биеше за глупостите всеки проклет ден
и тя не правеше нищо!
И ти искаш да се върна там и да я помоля за помощ.
Няма да ми помогне! Щом не ми помогна преди,
няма да ми помогне и сега!
Време е да тръгваме, Кати. - Даун!
Напусни къщата ми.
Хайде, Кати. Трябва да си тръгнеш.
Никога не си ми го казвал.
Качи се в колата, скъпа.
Идваш ли, татко? - Не, малката.
Върви с мама. - Джеси, да тръгваме.
Приключи ли с този човек? - Просто тръгвай.
Кога почина Хенри?
Преди десет години, горе-долу.
Дойдох да те попитам, дали ще дойдеш да ме подкрепиш.
Опитват се да ме депортират.
Ще дойдеш ли?
Сюзан?
Просто трябва да дойдеш и да говориш със съдията.
Сюзан.
Моля те, само за това.
Ще дойдеш ли?
Защо ме накара да дойда дотук?
Не знам.
Искаш ли да знаеш защо си тръгнах?
Защото, когато ни биеше,
винаги съм се опитвал да те защитя.
И в онзи ден, те помолих да тръгнеш с мен.
Но ти остана.
Никога не си била на моя страна.
Сюзан, никога не си била на моя страна.
Само това исках.
Добре ли си? Ще издържиш ли?
Баща ти няма ли нищо против?
Щастлив е, когато и аз съм щастлива.
Ще бъде ли против, ако го попитам нещо?
Няма да има нищо против.
Попитай го дали съжалява, че ви е разделил на две лодки?
Никога.
Знаеш ли защо харесвам "флер-де-лис", Антонио?
Защото водните лилии изглеждат така, сякаш нямат корени.
Но имат.
Не могат да оцелеят без тях.
Когато бях 12 годишен,
Хенри, баща ми,
ми каза, че съм получил писмо от истинската си майка.
В началото не му повярвах.
Защо би ми изпратила писмо след толкова години?
Говореше за него,
всеки ден.
Попита ме дали искам да го видя, казах му "Не".
Един ден попитах, дали мога да го видя.
Каза ми, че го е изхвърлил.
Сякаш беше нищо.
Но после го намерих.
Какво ти бе написала?
Написано бе на "развален" английски, трудно се четеше, но…
… пишеше, че се е опитала да ме удави.
Държала ме е под вода.
Предполагам, че и е липсвала смелост, затова ме е дала за осиновяване.
Остана с мен толкова дълго, колкото можеше.
Няма нужда. - Трябва да я сложиш.
Моля те, само за малко.
По-бързо.
Това е дъщеря ти.
Здравей, Джеси.
Ела тук, всичко е наред.
Ела тук.
Говорих със Сюзан.
Майка ми.
Направи ли го?
Няма да дойде.
Това ли сте всички? Само тримата?
Къде е Антонио?
Какво правиш тук?
Ако Антонио остане, Джеси също остава.
Благодаря ти.
Моля, станете. Съдът заседава.
Председателства, уважаемия съдия Адамс.
Не си мислил, че ще ти се размине, нали?
Да не си посмяла.
Хайде, да отидем в стаята ти.
Отивам си.
Ти караш.
След това, правят на кайма, сланината, хрущялите, ушите
и я натъпкват в проклетите черва.
Така ли правят наденички? Не мога да повярвам какво съм ял.
Сега, когато ям…
Дени, можеш ли да млъкнеш?!
Само за една проклета минута в шибания ти живот!
Божичко, просто споделях.
Между другото, благодари ми за услугата.
Какво искаш да кажеш? - Погрижих се за него.
"Погрижил си се", за какво говориш?
Казах ти, че ще се погрижа за него. С няколко приятели го причакахме.
Заведохме го в гората, и му видяхме сметката.
Трябваше да го видиш.
Как стенеше: "Не! Моля, спрете! Трябва да отида в съда, моля!"
"Моля, нека да отида в съда."
Казах: "Не, няма да отидеш в съда".
Всъщност е забавно, като се замислиш,
защото, винаги се опитваме да ги изправим пред съда.
Дени. - Какво?
Бих искал да ти стисна ръката.
Ето. - Какво е това?
Ейс, стига. Трябва да ходим на работа. - Погледни ме.
Какво? - Отиваш в затвора.
Какво?
Помисли какво правиш! Трябва да се държим заедно!
Току-що се прецака, Ейс!
По-добре да блъфира. Неблагодарник!
Знаеш ли какво, ни причини?! - Какво?
Кажи нещо, тъпанар!
Не знаеш, какво ни причини!
Кати, всичко е наред.
Всичко е наред.
Братко, грижи се за себе си. - Ще се грижа.
ЧЕСТНИ ПАРИ
Последният път, когато видях майка си, не искаше да ме пусне.
Толкова силно ме прегръщаше.
Това си спомням.
Винаги искаме най-доброто за нашите семейства, Антонио.
Просто невинаги се получава така, както си го мислим.
Добро утро.
Знам, че си зает, но дали днес се е регистрирал Антонио ЛеБланк.
Момент.
Да, тук е. - Кой го придружава?
Сутрин изглежда различно.
Разбирам, защо ти харесва тук.
Красиво е.
Ако избягаш.
Няма да те гоня.
Обичам те, братко.
Тръгнаха, Ейс. - Какво?
А, Джеси тръгна ли? - Да.
Отидоха на летището. Побързай.
Хайде, Джеси.
Побързай.
Антонио!
Извинете ме.
Какво правиш тук?
Тръгваме с теб.
Добре, хайде. Това е моето семейство.
Извинете ме.
Следващият. - Хайде, да вървим.
Спри! Джеси!
Извинете ме. Джеси!
Просто искам да се сбогувам с дъщеря си.
Кажи сбогом на Ейс.
Здравей.
Не знам, кога ще се видим отново.
Мога ли да получа прегръдка?
Да?
Ще се видим скоро, скъпа.
Съжалявам, скъпа.
Съжалявам.
Трябва да останете.
Какво? Не.
Кати, трябва да останете.
Не, идваме с теб. - Трябва да тръгна сам.
Джеси иска да бъде с теб, а също.
Знам. - Тръгваме с теб. Ние сме семейство.
Дори не знам, къде ще живея. Тръгвам първи.
Ще подготвя всичко и ще дойдете. - Не прави така.
За децата е.
Кати, за децата е.
Всичко ще бъде наред. Обещавам.
Дай ми бебето.
Джеси, трябва да тръгвам.
Хайде. Имахте вашето време.
Обичам те, толкова много.
Не тръгвай! Моля, те!
Не тръгвай!
Остани с нас! - Бих останал за теб, бих.
Искам да останеш! - Джеси.
Всичко ще бъде наред. Ще се видим скоро.
Избирам теб! Моля те, татко!
Не ме оставяй! Моля, те!
Избирам теб.
ЛеБланк, да тръгваме.
Няма да се пусне. - Пусни го.
Татко!
Не! Не тръгвай, татко! Недей!
Моля, те! Не!
Не взимайте баща ми от мен!
Моля, не вземайте баща ми от мен!
МОНТЕ ХЕЙНС, ОСИНОВЕН 1981 г. ДЕПОРТИРАН 2009 г.
КРИСТОФЪР ЛАРСЕН, ОСИНОВЕН 1975 г. ПРЕДСТОИ ДЕПОРТАЦИЯ
МАУРИЦИО КАПЕЛИ, ОСИНОВЕН 1986 г. ДЕПОРТИРАН 2018 г.
АНИСА Е. ДРУЗЕДОУ, ОСИНОВЕНА 1982 г. ДЕПОРТИРАНА 2006 г.
ПАУЛ Ф. ШРАЙНЕР, ОСИНОВЕН 1990 г. ДЕПОРТИРАН 2018 г.
ЕМИЛИ ВАРНЕКЕ, ОСИНОВЕНА 1964 г. ПРЕДСТОИ ДЕПОРТАЦИЯ
ХЕЙБИН ШРЕЙБЕР, ОСИНОВЕНА 2014 г. ПРЕДСТОИ ДЕПОРТАЦИЯ
НЯМА ОФИЦИАЛНА ИНФОРМАЦИЯ, КОЛКО ОСИНОВЕНИ ЛИЦА СА ДЕПОРТИРАНИ.
МЕЖДУ 25'000 и 49'000 СА ОСИНОВЕНИТЕ ДЕЦА В САЩ ОТ 1945 г. ДО 1998 г.
БРОЯТ НА ОСИНОВЕНИТЕ БЕЗ ГРАЖДАНСТВО ЩЕ ДОСТИГНЕ 64'000 ДО 2033 г.
Сценарист и режисьор ДЖЪСТИН ЧОН
Участваха: ДЖЪСТИН ЧОН
АЛИСИЯ ВИКАНДЕР
МАРК О'БРАЙЪН
ЛИН-ДАН ФАМ
СИДНИ КОВАЛСКИ в ролята на Джеси
Превод и адаптация: LoveMeNot