Местни новини. Шерифът на окръг Рио Ариба
все още търси групировката, замесена в...
Добре ли си? - Да. Проблем ли имаш?
Влизам ти в положение. Повечето мъже се притесняват в последствие.
Забрави. - Съпругите никога не разбират.
Това е последното, за което трябва да мислиш в момента.
Ще ми платиш ли? - До последната стотинка.
Обаче ще те оставя тук.
Как ли пък не. Каза, че ще ме закараш до града.
Ако смяташ, че ще те оставя да слезеш така облечена
на по-малко от 80 км от града, в който живея, значи ме мислиш за луд.
Задник такъв, насред нищото сме!
Излизай от колата ми. - Обеща ми, по дяволите!
Слизай от колата! - Копеленце с малка пишка! Обеща ми!
Закарай ме обратно, копеле! - Измъкни си грозния задник от колата!
Не ме докосвай! - Излизай!
Изчезвай!
Женчо! - Майната ти, кучко!
Уличница! - Начукай си го!
Ехо?
Има ли някой?
Супер.
ВИСОКА ЦЕНА
Закъсняла си с четири седмици, Грейс.
Опитвах се да те намеря,
но не отваряш вратата.
Не е много уважително.
Да, извинявай.
Напоследък се оправям трудно със сметките.
Тежко е. - Знам ли.
Знам ли.
Какво да те правя?
Мислех си... надявах се, че ще мога да заложа още нещо.
Шегуваш се, нали?
Не мисля, че е останало нещо в апартамента ти.
Добре, какво носиш?
Това не струва.
Дължиш пет бона.
И май няма да ги платиш.
Грейс.
Какво ще правим?
Струва ми се, че не можеш да платиш.
Можем да проявим въображение.
Можем да се споразумеем, Грейс.
Копелета!
Гадни копелета!
Мамка му!
Напълни я.
По-бързо!
Побързай.
Бързам. - Хайде!
Добро момче.
Да!
Нямам цял ден. По-бързо. - Добре.
Така.
Добра работа.
Не, не!
Какви ги вършиш? - Принуди ме. Кофти късмет.
Да не си се побъркал? - Ти как мислиш, войниче?
Той е хлапе! Не беше нужно!
Защо не му провериш хороскопа?
Мамка му!
Момчета, излизайте!
Крис е офейкал.
Просто ни заряза. - Мамка му!
По дяволите!
Имаш ли кола?
Идваш с нас.
Намерих ни кола. - Да изчезваме.
Тя ще кара. - Не съм съгласен да взимаме заложник.
Ако ченгетата ни сгащят, нещата бързо ще се сговнясат.
Тя ще кара, ние ще залягаме на седалките.
Ето ключовете.
Хайде, да потегляме!
Сваляйте маските! - Не, не съм видяла лицата ви.
Всичко ще е наред. - Като при онова хлапе ли?
Само ако извадиш късмет. Да проверим ли късмета ти?
Понеже... Почакай. Може да играем на една игра.
Просто карай. - Или ще оставим тялото ти на пътя
с хиляда дупки в него.
Изборът е твой. - Чу брат ми.
Превържи се. - Къде?
Върху раната, не много стегнато.
Къде отиваме? - Няма значение, просто карай.
Какъв е планът? - Ще се движим, докато измислим нещо.
Можеш ли да извадиш куршума? - Трябва първо да го погледна.
Да видя входната рана, за да добия представа.
Това "да" ли е? - Не ме ли чу?
По дяволите! Какво е това?
Блокада. - Какво ще правим?
Като за начало млъкни, Шейн.
Завий наляво. Тук.
Обади се. - Рано е.
Нямаме план за измъкване. Парите му са в нас. Обади се.
Ще му се обадя, когато приключим. - Приключихме.
Шофьорът ни, който скоро ще е мъртъв, си плю на петите, имаме заложник...
Не мисля, че сме приключили. - И чия е вината за това?
Мен ли обвинявате? Не знаех, че ще духне, щом му припари...
Вменяваш ми вина.
Чака ли те някой вкъщи?
Не. - Никой?
Никой. Вече не.
Защо забавяш? - Не, не.
Хайде де.
Мамка му.
Спряхме. - Много си наблюдателен, глупако.
Сега какво? - Сега ще излезем от колата.
Какво правиш? - Колата се скапа. Тя не ни трябва.
Не съм съгласен. Не убивам цивилни.
Правя това, което е нужно, за да се измъкнем чисти.
Но няма да го правиш със заложницата.
Ужасно милостив си.
Или съм събрал достатъчно лоша карма.
Това важи за двама ни.
Виж какво, вече сме прецакани.
Ще я оставим жива, докато не се сдобием с някакво предимство.
Харесваш я, нали?
Добре, но ще е твой багаж.
Какво има там? - Повече от това, което имаме ние.
Искаш да ходим до там? - Да.
Освен ако нямаш велосипед.
Помогни на брат си, аз ще взема момичето и торбата.
Разбрано.
Да вървим.
По-бавно.
Мамка му.
Не се опитваш да избягаш.
И къде да отида?
Имаш право.
Добре.
Къде тръгна? - Честно ли?
Да пръсна мозъка на някого. - Нали говорихме? Без повече трупове.
Това не ни дава много опции.
Ще стоим скрити, без показност.
Забъркал си се в работа, която не ти е по сърце, нали?
Чуй ме, каубой, ако искаш брат ти да се оправи,
ще играеш по моята свирка.
Няма да превръщаме това място в морга, освен ако не се наложи.
Вие двамата ще се скриете. - Недей да командваш брат ми.
Имал е причина да те наеме. - Три до четири часа и се махаме.
Да вървим.
Добре, копеле, да видим какво си намислил.
Как се казваш? - Грейс.
Грейс, изглеждаш ми разумна.
Ето какво ще направим като стигнем.
Ще правиш това, което ти казвам и както ти го казвам и всичко ще е наред.
Както стана с хората в заложната?
Не беше по моя вина. - Но не се опита да го предотвратиш.
Здрасти.
Здравейте. - Не искахме да те стреснем.
Какво правите тук? - Надявахме се на малко помощ.
Колата ни се повреди на няколко километра от тук.
Така ли? - Да и...
Искате да се обадите на някого? - Говорих с брат ми.
Ще отнеме време, докато дойде.
Брат ви? - Да, каза, че ще дойде до 3-4 часа.
Взе да захладнява.
Аз не... Не съм...
Тези постройки необитаеми ли са?
Да, вече няма хора тук.
Наистина? Защото ни се искаше...
С жена ми сме адски изморени.
Ако може да се приютим за няколко часа и после ще изчезнем.
Не мисля, че това е добра идея... - Как се казваш, миличък?
Дани.
Дани, виж, нощта беше дълга
и сме направо скапани.
Сестра ми е в болница и се опитваме да стигнем.
Изморени сме.
Само за няколко часа. Въобще няма да забележиш, че сме тук.
Стаите там са доста зле.
Няма да ти създаваме проблеми.
Ще сме си тръгнали, преди да се усетиш. Ще сме тихи като мишки.
Само за няколко часа.
Няма да усетиш, че сме тук.
Добре. - Страхотно. Благодарим.
Коя може да ползваме? - Която искате.
Може ли? Чудесно.
Защо си сам? Къде са родителите ти?
Живея с дядо ми, но не е тук. Има работа.
Пак благодарим. - Само за няколко часа, нали?
Имаш думата ми. Хубава вечер.
Благодаря, Дани.
И? - Ще имаме стая.
С кого говорихте? - С едно хлапе.
Живее с дядо си, който отсъства.
Ако се прибере, може да имаме проблем.
Знаеш старците какви са. - Искаш ли да помогнеш на брат си?
Имаш възможност, дръвнико. - Все още те бива.
Хайде.
Когато дядката се върне, ще му вземем колата,
ще пратим заложничката на една хубава почивка
и ще се обадя на шефа.
Ще оправиш ли брат ми, или не?
Мамичката му!
Да ме беше предупредил първо.
Че къде му е забавното? Дръж го!
Дръж го! Усещам го!
9-милиметров. Ще го извадя.
Ще ми трябва помощта ти. Дръж го така, че да не мърда.
Съжалявам за шофьора ни. Не мислех, че ще постъпи така.
Гарантира за него. - Да, беше точен. Поне така мислех.
По-добре замълчи. Тъп и досаден си,
а откакто те простреляха си и женчо.
Дай си запалката.
Ще му трябват антибиотици, иначе е прецакан.
Добре, приятелче, стискай!
Майната му на това!
Ще те заболи, хлапе, ще боли много.
Дръж го да не мърда. - Опитвам се.
Не мърдай или сам ще те очистя. Дръж се като мъж.
Това се казва дух. Не са пинцети, но...
Не мърдай! Почти го извадих!
Готово.
Ще го зашиеш ли?
Идва болезнената част. - Майната ти.
Припадна.
Не съм го виждал да плаче така, откакто гаджето му го заряза.
Не е мъртъв, просто е припаднал.
Той ми е брат. - Наясно съм.
Ще се оправи ли?
Може би.
Трябват му лекарства.
Какво правеше в заложната къща?
И то отзад?
Има ли значение?
Почти.
Не.
Хлапето в хамбара. Имам странно усещане за него.
Ние сме двама непознати, които се появяват посред нощ.
Така е, но все пак...
Нещо не беше наред.
Вече може да се обадиш на шефа, Алекс.
Ти се занимаваш с логистиката, аз с шефа.
Засега няма да му се обаждам.
И ще рискуваш крака на брат си? - Ще видим.
Може да го изгуби заради теб.
Нима? А аз те мислех за професионалист.
Ние сме убийци, не счетоводители.
Какво очакваше да му направя? Свирка?
Не, очаквах да мислиш логично, Алекс.
Идеята беше да се измъкнем цели.
Кога брат ми ще може да се движи?
Ще ходим пеш поне няколко часа.
В най-добрия случай. Мамка му!
По дяволите!
40 минути след това е имало престрелка с Крис Райт.
Заподозряният шофьор е бил прострелян и убит.
Полицията издирва тази жена,
за която се предполага, че е отвлечена от заподозрените.
Просто чудесно.
Все още не разполагат с лицата ни. - Но разполагат с нейното.
Ей, сядай!
Тя е пречка. Мислех, че като бивш военен предпочиташ тактиките.
За мен това не е тактическо решение.
Ако ченгетата се появят, няма да губят време да ни очистят.
Но с нея, няма да го направят. Пак повтарям. Тя е преимущество.
Този тук ти е голям почитател.
Така или иначе трябва да се оправим с момчето.
Нали уж чакахме дядото? - Това беше преди да гледаме новините.
Момчето сигурно вече звъни на ченгетата.
Просто ще се уверя, че не го прави. - Няма да пипаш момчето.
Нямаш ли ми доверие? Даже не ме харесваш.
Прав си. Нямам ти доверие и не те харесвам.
Обаче обичаш брат си, нали?
А той ще е тук с мен.
Хлапето ще живее.
Честна дума, че няма да му пръсна малката глава.
Не знаех, че си партнирам с Майка Тереза.
Ехо?
Има ли някой вкъщи?
Да видим колко е дълбока заешката дупка.
Виждаш ли нещо? - Не, нищо.
Изненадващо е, че ми вярваш.
Заедно сме в тази каша.
Какво ще рече това? - И двамата знаем кой точно ограбихме.
Да не пропускаме убийството.
Така ли действаш по принцип.
Взимаш един живот, а друг спасяваш?
Когато си военен лекар, се научаваш да правиш и двете.
Това обяснява часовника ти.
На обратно е, за да не се отразява слънцето в циферблата, нали?
Впечатлен съм. - Дете на военен.
Беше отдавна, но все пак.
Бях при рейнджърите,
но да не задълбаваме, да не започна да хленча.
Тревожиш се, че ще те издам?
Всеки от нас си има истории и не искам да те отегчавам с моите.
Каквото и да си си гукала с човека в заложната, едва ли е било за времето.
Аз също не искам да те отегчавам.
ДЯДО, МАМА, ДЖОУДИ, АЗ
Имаме си Ван Гог.
Спокойно, хлапе.
Свали си слушалките.
Точно така.
Кой сте вие?
Последният, който искаш да срещнеш.
Моля ви. Не бива да сте тук.
Ако е за пари, имам пари. Само си вървете, моля ви.
Имаш много интригуваща къщурка, хлапе.
Какво друго имаш?
Много искам да разбера.
Моля ви. Не е безопасно.
За кого?
Точно така. Извинявай.
Не съм от лесните.
Първо трябва да ме почерпиш, преди да ме изчукаш, хлапе.
Това място възбуди любопитството ми.
Моля ви, вървете си.
Сам ли си? - Да.
Не ти вярвам. - Не лъжа.
Дядо ми ме е учил така. - Така ли?
Тогава да подложим тази теория на тест.
Върви.
Когато се върне, знаеш какво ще последва.
Ще ме убие. И двамата го знаем. Но може да ме пуснеш. Ще изчезна.
Не мога да го позволя. - Защо?
Ще изчезна и няма да ме видите повече. Имай ми доверие.
Няма да позволя да ти се случи нещо. - Нямам нужда от бял рицар.
Просто ме пусни. - Не мога. Съжалявам.
Винаги така казвате. - Къде е брат ми?
Свали пушката, малкия. Отиде да провери хлапето.
Друг път. Чух те като каза, че ще я пуснеш.
Да не си глух? Пусни пушката! - Начукай си го!
Или ще ми повярваш и ще свалиш оръжието,
или ще получиш куршум в празната ти глава.
Няма да пропусна.
Все тая.
Изгаси. - Кой е?
Семейството на хлапето.
Какво е това, по дяволите?
Господи! Това човек ли е?
Къде попаднахме?
Усетих, че нещо не е наред с хлапето.
Трябваше да се доверя на интуицията си.
Моля ви!
Бягайте от тук!
Млъквай!
В какво си се забъркал, хлапе?
Да не си някой извратеняк? Надничащия Том?
Знам ли. Всичко това ми прилича
на нещо повече от това да криеш плейбой под кревата си.
Каквото и да е,
подозирам, че не би викнал ченгетата, нали?
Моля ви, заради собствената ви безопасност.
Моята безопасност?
В живота
всеки от нас си има своите таланти.
Моя, освен да измъчвам и убивам хлапета,
е да принуждавам хората да говорят.
Понеже си още малък,
може да поиграем на една игра.
Отдавна не съм играл на нея.
Още веднъж.
Шансовете ти се смалиха, хлапе.
Да се поразходим.
Къде е Алекс? Трябваше да се е върнал. - Мамка му.
Къде отиваш? - Да намеря Алекс.
Работата ще приключи, когато достави парите на шефа си.
Ще се погрижа това да се случи. - Не знаеш с какво си имаш работа.
Така е, но ще разбера.
Наглеждай нея и парите. Ти командваш сега.
Извинявам се за брат ми.
Той е откачалник.
Да, такъв е.
Това дядката ли е?
Да видим колко си сериозен.
Какво... Мамка му!
По дяволите, Алекс.
Дядо! Дядо!
Да му се не знае! - Господи!
Какво беше това? - По дяволите!
Пълен боклук.
Мамка му!
Да се махаме! Ти не си виновна за нищо. Тръгвай си!
Хайде, тръгвай! - Къде?
Начукай си го!
Майната ти, копеле!
Господи!
По дяволите!
Мамка му.
Помогни ми...
Дядо, не!
Моля те, тя не е направила нищо. Другите бяха.
Не!
Шейн!
Не искам да умра!
Шейн! Мамка му!
Пусни го! Ей, чуй ме!
Имам 100 000 долара. Каквото и да си намислил, пусни ни
и ще са твои. Пусни ни!
Моля ви! - Пуснете ни, копелета!
Копелета!
Майната ви, копелета!
Копелета!
Дъщеря ми
срещна мъж като теб.
Беше чудовище.
Въплъщение на злото.
Беше с него, заради децата, ако ме разбираш добре.
Това бе преди да дойда и да ги взема.
Взех ги през нощта.
Животът на дъщеря ми угасна,
след като беше брутално убита.
Знаеш ли какво беше престъплението й?
Това, че го напусна.
Бях в Санта Фе.
С нея бяха 9-годишната й дъщеря и внукът ми - все още малко бебе.
Научихме, че е бил изключително жесток с децата,
собствената му плът и кръв.
Тя имаше най-хубавата усмивка.
Намерих виновника
и му отмъстих.
Направих го така, както сметнах за редно.
Тя беше уловът ни за тази нощ.
Но ти трябваше да дойдеш тук
и да прецакаш всичко планирано от мен.
Във времена като тези се налага да правим необходимото.
Органите ти не стават
с боклуците, които вкарваш в тялото ти.
Но...
очите ти...
За очите ти
мога да взема доста добра цена.
Отмъщението, както знаеш,
е скъпо удоволствие.
Подготви го.
Не се съпротивлявай. Кръвното ти е високо.
Дани, какво...
Какво правиш?
Тялото ти е в добра форма.
Черният ти дроб не е добре...
Дани, чуй ме. Какво става?
Тялото ти показва признаци на раждане.
Майка си. Аз нямам майка.
Как така? Кажи ми за майка си, Дани.
Не я помня.
Дъщеря, Дани, имах дъщеря.
Имаше?
Дани, какво става? Какво е това място?
Исках да те предупредя, но нямаше как.
Последния път, когато го направих, те...
Той се ядоса.
Кой? - Дядо. Прави го за мен.
За него и за Джоуди. - Чуй ме, Дани, чуй ме.
Не разбирам. Не разбирам какво става.
Помага на хората. Такава му е работата.
Взима от тях това, което пропиляват и го дава на по-достойни хора.
Какво искаш да кажеш, Дани? Какво взима?
Почакай. Чуй ме...
Чуваш ли ме? Моля ви!
Господи. Какво сте му направили? Чуваш ли ме?
Съжалявам.
Наистина. Изглеждаш свястна.
Такава съм. Дани, наистина съм такава.
Добър човек съм. Какво взима?
Какво е това място? Кажи ми, моля те!
Кажи ми какво става тук.
Дани, кажи ми... - Попитах го, молех го.
Погледни ме, Дани. - Казах му да не те наранява.
Не заслужаваш да бъдеш наранена. Поне с това се съгласи.
Не, Дани! Дани!
Луна!
Дъщеря ми се казваше Луна. Изминаха три години.
Починала ли е?
Виж, бях изгубена.
Дори вече не знам коя съм.
Дани, опитвам се. Старая се. Моля те, Дани.
Ще го направи бързо. - Не, Дани!
Няма да се върне.
Какво е това място? - Ако знаех, щях да ти кажа.
А другите? - Не съм ги виждал.
Трябва да се махнем от тук или край с нас.
Ще дойда...
Трябва да се махнем. Моля те! - Да, идвам.
Опитай се да ги дръпнеш. - Момент.
Далеч си. - Не успявам. Със закопчалка е.
Почакай.
Побързай. - Готово. Ще я щракна.
Почти успях. Ще я щракна.
Майната ти!
Чакай! Спри!
Почакай!
Алекс?
Какво става, по дяволите? - Взеха ми очите.
Къде е Шейн? - Прецакахме се.
Прецакахме се.
Болни откачалки. Какво правите, чудовища?
Копелета!
Изведи момичето. Веднага!
Повече нямам нужда от тялото му.
Върви да си играеш. Спечели си тази награда.
Забавлявай се, любима моя.
Копелета!
Алекс! - Коуди!
Къде го водиш?
Твоят ред е.
Дани, виж, не е нужно да го правиш.
Каквото и да се е случвало преди, няма проблем. Можеш да спреш това.
Много хора бяха наранени.
Няма проблем. Можеш да спреш това. Моля те, Дани!
Време е да вървим.
Не, Дани!
Моля те!
Дани...
Можем да избягаме.
Какво? - Да, ти и аз, заедно.
Можем да се махнем от това място.
Не мога да го направя. - Разбира се, че можеш, Дани.
Почакай...
Още ли си тук?
Тук съм.
Отлично.
Не е нужно да го правите. - Знам, че не е нужно.
Търговия с органи, нали? Това се случва тук.
Спасявам живота на хората.
Не като теб, който пропилява дарбите, които има.
В моите ръце няма да се случи.
Кой ти дава право да решаваш кой да живее и кой не?
Някой реши вместо дъщеря ми, преди много години.
Майката на Дани. - Не го слушай. Погледни ме.
Сега аз решавам.
Ще имат хубав живот, благодарение на органите от боклуци като вас,
които вие бихте пропилели. - Глупости.
Планът ти не струва.
Кажи ми,
знаеш ли колко време е необходимо
да получат органи тези, които чакат?
Седем години.
Повечето от тях ще умрат, преди да ги дочакат.
Един мъртъв наркоман
може да спаси до шест живота.
Мислиш се за Господ, нали?
Не се мисля.
Знам каква цена бихме платили за греховете си
и тя ще е в плът и кръв.
Ти си просто един откачен дъртак.
Прави каквото искаш с мен,
но нея я пусни, чуваш ли?
Пусни я! - Тя...
Утробата й
може да дари с дете някоя,
която би била добра майка.
И какво ще спечелиш ти? - Е, знаеш,
всички трябва да си изкарваме прехраната.
Точно така. Мамка му.
Какво искаш?
Какво, по дяволите...
Мога да се движа.
Разбирам.
Искаш да си поиграем.
Добре.
Да си поиграем тогава.
Обичам игрите.
Грубо ли ще играем?
Искаш да си играем ли, изрод?
Голямо момиче си.
Тъпа кучка.
Дани, музиката, ако обичаш.
Дани...
Копеле! Майната ти!
Не е нужно да го правиш. Не е нужно.
Дани, погледни ме. - Дани, не я слушай, синко.
Не я слушай. Всичко е лъжа.
Майната ти.
Свиня.
Майната ти, дъртако!
Отлично.
Забавлението може да започне.
Майната ти, кучко! - Дядо, добре ли си?
Ти!
Само прахосваме тялото!
Исусе!
Пусни ме!
Не мога да мърдам. Не си чувствам краката!
Вратата няма да я задържи дълго. - Нещо трябва да може да се направи.
Провери чекмеджетата.
Виж дали можеш да намериш хирургически телбод.
Какво направих...
Дани, хайде. Не мисля да умирам.
Ако ще си отида, ще е както искам аз. - Тя ще убие всички ни.
Тогава ми помогни да се измъкнем!
Не мога...
Не намирам... - Хлапе, помогни й да се измъкне.
Точно така. Ела. Дай да видя.
Добре. Върши същата работа като телбода.
Трябва да доближиш краищата на кожата.
Готов ли си? - Действай.
Добре. Чудесно.
Продължавай. Супер.
Помогни ми да го изправим. - Не.
Не може да ме носите.
Мамка му! Има ли друг изход? - Да се махаме.
Няма да го зарежа, Дани, разбра ли?
Оставете ме. Ще ви спечеля малко време.
Вземи му оръжието и изчезвайте.
Виждаш ли спринцовките? - Да.
С адреналин са. Инжектирай ми една.
Ще ми даде сили да се движа. - Къде?
Право в сърцето ми. Ще се справиш ли?
Да. - Давай.
Трябва да тръгваме!
Сега вървете!
Дори не ти знам името. - Коуди.
Коуди... - Изчезвайте!
Как беше това, а?
Мамка му! - Бягай!
Помогни ми!
Дани, бягай!
Моля те...
Дани?
Дани!
Не!
Моето братче...
Добре. Хайде.
Къде ще отидем?
Нямам представа.
Да разберем ли?
Превод и субтитри KikoDraka
SA © декември 2023
Гледахте ВИСОКА ЦЕНА
Режисьор РЮХЕЙ КИТАМУРА
Сценарист КРИСТОФЪР ДЖОУЛИ
Участваха: ЕМИЛ ХЪРШ
ДЖИДЖИ ЗУМБАДО
ВЪРНАН УЕЛС
ТАЙЛЪР САНДЪРС
ТАНЪР ЗАГАРИНО
ЕРИКА ЪРВИН
и СТИВЪН ДОРФ
В памет на ТАЙЛЪР САНДЪРС (2004-2022)