Превод и редакция: plamen2299 marianozsa & ***dreben23***
Събрали сме се тук днес, за да увековечим с песен,
живота и преждевременната смърт на една голяма легенда.
Седнете, отпуснете се, насладете се на нискокалоричните
пуканки и други такива закуски...
Ще ви разкажем най-странната и невероятна история за един герой,
който още не е започнал, собствената си история.
Хрупкава бисквитка със сметана и захаросан кейк...
Добре момчета, да започнем от начало.
Завесата се вдига. Заплахата витае във въздуха.
Сама в стаята си принцесата се приготвяше да отнеме живота си.
По-добре да стана храна за червеите, отколкото да живея без любов.
Тя досегна чашата с отрова.
В същото време, злият принц Малволио, се стреми да стигне до престола,
докато баща й е тежко болен.
Да, аз съм сериозно болен.
Слушай... Кой е там? - Това съм аз, дългоочакваният герой...
Който се върна да спаси емоционално нестабилната девойка.
Пусни я или ще вкусиш, горчивото жило на моето отмъщение.
Жилото на моето...
Доктор Маркс, не получих отговор от вас.
Пичове, нали вече обсъдихме това. Актьорството значи да реагираш.
Виктор, ти си толкова схванат. Ето, казах го.
Г- н Тимс? Добър си. Може би малко прекалено добър.
Какво Виктор? Моят герой ли е неопределен?
Това е абсурдно.
Знам кой съм. Аз съм онзи тип, протагонистът, героят.
Всяка история си има нужда от герой.
Кой е най-подходящ, за да предприеме нови действия
с многобройните си приятели?
Сцената чака. Публиката копнее за приключения.
Кой съм аз?
Мога да бъда всеки.
Капитанът, който се завръща след славно пътуване.
За да си поправя механичната ръка.
Или един антрополог, който се бие с питоните в Конго.
И ако искате любовна история...
Ще се превърна в най-големия любовник, който света някога е познавал.
Хола.
Не можах да не забележа, че ме забеляза, че аз те забелязах.
Женските ме намират за неудобно привлекателен.
Но ти видя колко е забележителен.
Спри. Не, наистина. Е, щом трябва. Какво правиш?
Гъдел ме е. Истински ли са?
Разбира се. Конфликти. Виктор, беше прав. Аз бях неопределен.
Хора, имам прозрение.
Героят не може да съществува във вакуум.
Това, от което има нужда историята ни, е неочаквано иронично събитие...
Което да подготви героя да спечели конфликта.
Г- н Тимс?
Слушай!
Точно така. Ти!
Не бъди толкова срамежлив. Хайде. Всичко е наред.
Точно така. Малко по-близо.
Добре.
Няма да те ухапя.
Имам нужда от помощ.
Добре ли си? - Трябва да отида от другата страна.
Искаш да кажеш... Ти ли беше този, който пресече пътя?
За това... Защо го направи? - Това е моята мисия. Той ме чака.
Кой? - Духът на Запада, амиго.
Този, за когото казват, че се вози в бяла като алабастър карета
със злато и стражи, които да го пазят.
Какви ги говориш?
Просвещението. Ние сме нищо без него.
Нищо? Твоята илюзорна мисия ми съсипа живота.
Имах голяма социална мрежа с изтъкнати приятели.
Бях много популярен.
Приятели? Не виждам никакви приятели. - Ами...
Ти си много самотен, гущер.
Нуждая се от вода, хидратация. Устата ми е пресъхнала.
Трябва ми плажно масло.. Останах само с един слой кожа.
Скоро ще започна да си виждам вътрешностите.
Е не точно като твоите.
Виж какво, не мога да оцелея в пустинята.
Не ми е мястото тук.
Може и така да е, но си тук.
Помогни ми да се изправя и ще ти помогна да намериш това, което търсиш.
Наистина ли?
Бързо. Трябва да се върна към мисията си.
Правил си го и преди, така ли? - Да, много пъти.
Хайде. Добре. Дръпни пръста ми. Духът ме чака.
Добре, добре.
Добре.
Това няма да проработи. - Трябва да отида от другата страна.
Защо просто не изчакаш докато не спрат да минават коли.
Не е толкова просто, колкото изглежда.
Какво? - Това е метафора.
Още един.
Гущер?
Имаш ли нужда от помощ, амиго?
Мисля, че метафората скъса далака ми.
Пътят към познанието е пълен с премеждия.
Да. Аз просто търся пътя към водата.
Ако искаш да намериш водата, първо трябва да намериш калта.
Калта?
Съдбата, тя се е смилила над теб.
Утре е сряда. Водата ще дойде.
По обед, гражданите се събират за тайнствен ритуал.
Град ли? С истински хора и всичко останало?
Къде? - На два дни път. Следвай сянката си.
Искаш да мина пеш през пустинята ли? - Да, това е начинът.
Добре...
Казваш, че там има град. Един истински град, а не метафоричен.
Продължавай. Всичко е наред. - Е, тогава аз ще тръгвам.
Махам се от пътя, сега.
Влизам в пустинята.
Сам. - Всеки си има своя път.
Ще се видим от другата страна.
Добре дошъл, амиго,
в необятната земя.
Пустинята ти е най-близкият приятел.
Смелостта му е възхвалена в тази прекрасна песен,
но привлече внимание и няма да живее дълго.
Тук в пустинята Мохаве, животните са имали милиони години,
да се адаптират към тежките условия на околната среда.
Но гущерът...
Той ще умре.
Преди 87 години нашите бащи...
Не мърдай. - Какво?
Не се движи! - Не се движа.
Не се движа. - Направи се незабележим.
Незабележим? Защо?
Незабележим. - Какво искаш да кажеш?
Твърде късно. - Не е твърде късно.
Ще стана незабележим.
Хей, хей. К'ви ги вършиш? Успокой се.
Спри да мърдаш.
Опитай се да не привличаш внимание.
Хей, тъпак, к'ви ги вършиш? - Крия се.
Прави го някъде другаде. - Не ме разсейвай.
Тук няма място. - Това е изкуство, а не наука.
Намери си собствено скривалище. - Тук е добре.
Идва. Трябва да бягаш, мохито!
Каза да не се движа. - Това беше преди. Сега, бягай.
Адиос, амиго.
Здравей, хубав клюн. Елегантно.
Не, не, не.
Не. Страхувам се от високо. Жлезите ми се подуват.
Моля те, не...
Мили боже!
Ти. Ще те убия! Глупав гущер. Излизай от там.
Ще ти счупя врата. - Птицата!
Чакай. Върни се. Това беше просто шега.
Ние сме приятели. - Не те познавам.
Гущер... По принцип ние сме роднини.
Хайде, ела. - Ще ти позволя да целунеш сестра ми.
Не, не, не.
Кучи...
Къде са приятелите ти сега, амиго?
Помощ!
Махни си мазните лапи от ботушите ми.
Извинете.
На мушка си ми, чужденецо. Изправи се много бавно.
Или искаш, където е главата ти и краката ти да са там?
Не, госпожо.
Кой си ти? - Кой съм?
Аз задавам въпросите тук. Нашият град е пресъхнал,
докато някой друг хвърля водата в пустинята.
Искам да знам каква е твоята роля в това нещо.
Роля? - В какво си замесен?
Радвам се, че попита.
Имам роли в две пиеси, мистерия и един мюзикъл.
Не знам думите, но мелодията е нещо такова...
Трябва да е уестърн. Здрасти, маймуно...
Не си от тук, нали?
Все още работя по въпроса.
Е, ти как се казваш?
Бийнс. - Това име е забавно.
Какво да кажа, татко обичаше боб. - Добре, че не обичаше аспержи.
Защо го казваш? - И на мен ми харесват...
Но не бях сигурен дали и на децата им харесва.
Баща ми беше страхотен човек. Гордееше се със зеленчуците си.
Пикантен е. - Ядеш от пепелта му.
Останките му ли носиш? - Не, пепелта му. Обичаше да пуши.
Не са намерили тялото му. - Сигурно си е имал причини.
Какво искаш да кажеш? - Нищо.
Татко не би направил такова нещо. Беше откровен човек.
Ако намекваш, че се е отказал от родителските си задължения,
ме обиждаш.
Г- це Бийнс?
Г- це Бийнс... Ехо?
Ехо?!
Дори и ако тези момчета от Андромеда 5 го върнат жив и здрав,
пак няма да продам фермата.
Какво? - Какво? Какво правиш?
Какво правя аз ли? - Прегръщаш ме.
Беше вкаменена. - Не, не бях.
Беше. Не казваше нищо. - Това е защитен механизъм.
Трябва да го имаш и ти. - Мен ли визираш?
Искаш да умреш тук, или да те заведа в града?
Не, не. Да, моля те. Благодаря. Извинете.
Сряда е. В сряда се случва всичко.
Кой си ти всъщност? - Имам много имена...
Сценично име, псевдоним, аватар.
Веднъж имах един псевдоним, но го промених.
И така чужденецът, търсейки компания...
намери жената, която изглеждаше като сирените от древна Гърция...
водейки го към унищожение.
Аз съм един от малкото мъже с име на момиче.
Пристигнахме.
Разбира се. Ами...
Трябва да кажа, че оценявам много, г-це Бийнс...
Добре, тогава.
Довиждане, Бийнс.
Добре дошли в КАЛ.
Тръгваш ли, Джим? - Направих най-добрата сделка.
Продадох къщата. Без вода, нищо не расте.
Какво е това?
Защо го направи? - Изглеждаш смешно.
Да? И ти изглеждаш по същия начин. - Каква смешна риза.
Каква смешна рокля. - Да, какви смешни очи.
Ти имаш смешно лице.
Ти си чужденец. Чужденците не остават много тук.
Това е всичко, Бийнс. - Нуждая се от още храна, Уили.
Задлъжняла си вече с три месеца. Не мога вече да ти давам на кредит.
Но ще ти донеса вода на обяд.
Не разбираш, г-н Меримак, от банката. Спряха ни всички заеми.
Ей, Бийнс. Бийнс! - Познаваш ли онзи там?
Г- це, Бийнс!
Не.
О, да. Изглеждай незабележим.
И аз искам чаша вода.
Иска чаша вода!
Дай му двойно.
Сок от кактус. Това е всичко, което имаме.
Ей, красавец. Далеч си от дома, нали?
Кой по-точно си ти?
Кой съм аз?
Мога да бъда всеки.
Произведено в Дуранго.
Какво става? За гърдите на майка ти ли ти е мъчно?
Всъщност, да.
Не толкова много както за топките на баща ти.
От къде каза, че си по-точно? - Аз ли? Идвам от запад.
Отвъд хоризонта. Където слънцето залязва.
Далечния Запад.
Точно така, момчета.
Там, откъдето идвам, убиваме някой за закуска, за да ни дойде апетита.
Слагаме сол и чер пипер и го задушаваме в масло.
След това го изяждаме.
Изяждате го? - Както казах!
Виждал съм много, които са загубили контрола си.
След като прекараш три дни, в каруцата вече нямаш сили.
И се променя всичко. Разбира се.
Има няколко аса в повече в това тесте. Както на мен ми харесва.
Не, любопитни ми приятелю. Не съм от тези места.
Моят дом е там, където има проблеми и където адът се развихря.
Можете да се каже, че аз съм адът, завърнал се на Земята.
Казвам се...
РАНГО.
Ти ли уби братя Дженкинс?
Аха. С един-единствен куршум.
По-добре не можеше да бъде. - Всичките седем ли?
Точно така. Всичките седем.
Как го направи по-точно, г- н Ранго?
Радвам се, че попита. И ще съм щастлив да ви разкажа.
Но трябва да слушате всички.
Защото тук нещата стават...
...сложни.
Сметката е закрита, г-жо. 2 бутилки и една глътка.
Стой далеч, Мардохея. Това е за плащането на колежа.
Нямам избор, Бийнс.
В тези трудни времена, не мога да дам никакъв кредит.
Но това е банка. Тук държите водата.
Бийнс. Ти си ми като племенницата откакто баща ти...
Не се напи и не падна в ямата на мината.
Защитих те от другите и от някои определени факти.
Но работата се влошава... - Г-н Меримак?
Добре ли сте? - Бийнс, искам да ти покажа нещо.
Това ли е всичко, което остана? - И това е резерва.
Не знам дали си забелязала, но до сряда няма да има нищо.
Г- н Меримак, ако не получа вода, моята ферма ще загине.
Казвате ми, че това е всичко, което е останало?
Няма никакъв смисъл. Слушай...
Някой хвърля водата в пустинята.
Видях със собствените си очи.
Водата в пустинята? Това беше по време на един от специалните ти моменти?
Не.
Може да мечтаем всички, но това е реалността.
Защо мислиш, че толкова хора продават и напускат? Не могат да оцелеят.
Какво трябва да направя?
Предполагам, че можем да говорим с Кмета.
Чух, че помага на хората по време на криза.
Кмета? - Той е единствената ни надежда.
Куршумите рикошираха в лопатата на номер три, покрива падна...
Алкохолът от чисто зърно се запали...
Останаха само овъглените тела и този силен шум.
Чакай, бяха само шест. Какво стана с номер седем?
Номер седем? По дяволите, умря от инфекция.
Седем души. - С един куршум.
Всичките седем.
Танцувай за мен. Танцувай, страхливецо.
Танцувай. - Да, танцувай, танцувай.
Глух ли си? Ако не си платиш заема, няма да получиш земята!
Нарича се ипотечен кредит, приятелю. - Услуга за услуга.
Ако отново видя лицето ти в този град, ще ти го обезобразя...
И ще си избърша ботушите с него. - Внимавай с клюна.
И не се връщай.
Какво търсите?
Лоши Бил, трябва да ви кажа нещо.
Какво е това? - Знаеш ли кой е това? Ранго.
Да, не се страхува от теб. Не се страхува от вас.
Убил е братя Дженкинс. - С един куршум, Бил.
Всичките седем. - Това вярно ли е?
Нека направим ето така...
Почакайте. Знам.
Мисля, че това е всичко.
По-добре изглежда.
Спокойно, само минутка.
Сега, слушайте. Нека ви дам шанс да размислите.
Ако не искате да размислите...
Аз бих могъл да преосмисля решението си.
За това говорим. Да...
Слушайте.
Сега нещата ще са различни, защото Ранго е в града.
Нови правила, искам ботушите ми да са лъснати всяка сутрин
и аз искам горещо кафе. Каквото и да правите,
не се навирайте в очите ми. Стойте далеч от полезрението ми.
Ранго е. - Какво прави?
Не се страхува от никого. Ще даде един урок на птичките.
Когато ме видите да се задавам, минете от другата страна.
Не искам вашите телесни течности по ботушите ми.
Разбира се, насилието не е необходимо...
Докато ние работим заедно, в екип.
Ще трябва да изчезна. Ще си взема почивка.
Какво прави сега? - Мисля, че е като при номер две.
Заето
Няма значение.
Елате да видите.
Вижте. Ще спипа ястреба?
Дай му да разбере, Ранго!
Бутни.
Видяхте ли това? - Уби го.
Какво мислиш, докторе? - Този ястреб е мъртъв.
Аз казвам да го сготвим веднага.
С един куршум. - Като и каза.
Беше крайно време да имаме герой. - Такъв, който не се крие в банката.
Мисля, че е време да се запознае с Кмета.
Чу ли това, Ранго? Ще се срещнеш с Кмета.
Три пъти ура за Ранго.
И така този чужденец беше аплодиран от новите си приятели...
Изпадайки в собствената си измама.
Кога ще умре? - Скоро, приятелю, скоро.
Моята ферма не е за продан.
Дойдох да я спася, не да продавам. - Ще си взема нещо разумно.
Просто говори.
Бийнс, къде отиваш? Бийнс!
Кметът може да ви види сега.
Вода, г-н Ранго. Вода.
Без вода, има само прах и разлагане.
Но с вода...
...съществува живот.
Погледнете ги. Толкова нетърпеливи за живот, че ще ви следват навсякъде.
Това е неписан закон на пустинята.
Контролирай водата и ще контролираш всичко.
Това е от моите лични запаси. Дъждовната вода от големия потоп.
Не от потопа на Ной, не съм толкова стар.
Мисля, че тази сила си има своите предимства.
Уместна забележка, синко.
Но заедно с привилегиите идва и отговорността.
Бях кмет тук, преди да го има КАЛ.
Аз съм сантиментална костенурка...
Но виждам бъдеще за този град и се надявам, че сте част от него.
За Кал. - За Кал.
Виждаш ли ги, г-н Ранго? Всичките ми приятели и съседи?
Животът тук е труден. Много труден.
Знаеш ли как оцеляват всеки ден?
Те вярват... вярват, че ще нещата ще се подобрят.
Вярват, че водата ще дойде.
Вярват, противно на всички доказателства,
че утре ще бъде по-добре, отколкото днес.
Хората трябва да вярват в нещо.
А сега, те вярват в теб.
Вземете я, г-н Ранго.
Твоята съдба те очаква.
Хората трябва да вярват в нещо.
Това не се връзва. Целият град е пресъхнал,
а Кметът е единственият, който не изглежда засегнат.
Не изглежда ли това поне малко подозрително?
Ами водата, която видях в пустинята? Видях я със собствените си очи.
Не е нужно да се тревожим, ще проуча делата на Кмета,
Но ако смятате, че има някаква конспирация...
Предлагам ти да говориш с новия шериф.
Този ще бъде супер. Ей! Внимавай с иглата бе.
Да не е много тясно. Искам да има място за някои работи!
Така е добре.
По-полека, тигре.
- Малко нагоре и назад? - Не мисля.
Имаш ли френски ръкавели с това?
Извинявай, шериф Ранго. Искам да говоря с теб.
Здрасти, Бийнс какво мислиш за новите ми дрешки?
Взех си шапка за 10 галона намалена от 15.
- Страхотно. - Познаваш ли Анджелика?
- Здравей, Бийнс. - ЗДрасти, Анджелика.
- Проститутка. - Смотла.
Извинете ме, г-н Ранго.
Ще пръсна грозната ти муцуна! - Мислех, че...
Искаш един автограф, нали? - Аз не идвам за удоволствие.
Има един куршум в това... - Знам, за следобедната церемония
Искам да подам... - Г-н Ранго...
А, и на теб ли? Няма проблем. - Искам да разследваш...
Бийнс, ако носеше грим, щеше да бъдеш доста красива.
Стой в училище, да ядеш зеленчуци и да четеш Шекспир.
Кой е Шекспир? - Шериф Ранго, ако това е името ти...
Опитвам се да спася фермата на баща ми, която е на път да се разтопи,
докато ти седиш тук и се занимаваш с глупости!
Тъжно, нали? Толкова незначително нещо.
Защо прави това? - Инстинкт за оцеляване.
Тя се повреди. - Това не е неудобство.
Не е обрив. Това е белег по рождение.
Пак го направих, нали? - Какво?
Нека те попитам нещо. Някой спомена ли ти нещо за това,
което се е случило с предишния ни шериф?
Мога ли да попитам...
Извинявай, мога ли да те попитам... Предишният шериф.
Извинете ме, къде отиват всички? Какво точно става?
Много съжалявам.
Хубав народен танц. Май са практикували стъпките.
Нормално ли е това нещо тук? - Всяка сряда. Заради сушата.
Ти уби птицата. - Да. Вярно е, да.
Мъртва птица, идват змиите. - Змия?
Има предвид гърмящата змия Джейк, г- н Ранго.
Никога не идваше в града, защото се страхуваше от ястреба.
Сега вече може да дойде.
Мога ли да взема ботушите ти, когато умреш?
Аз не се страхувам от тази змия. - Така каза и Амос.
Амос?
Шериф Амос Четвъртък - събота.
Имаш ли златни зъби?
Скъпи мои съграждани...
Добре дошли в големия ден за Вашето спасение. Алилуя.
Алилуя!
Помощници, пригответе Светия кран.
В момента имаме един новодошъл днес сред нас, приятели.
Някой, когото трябва да ви представя.
Кой е този куражлия, който влезе в нашето свято общество ли?
Г- н Ранго, бихте ли дошли тук?
Дай ми я. - Моя е.
Дойде моментът, приятели. Както беше предсказано.
Алилуя!
Сакралният момент. - Алилуя!
Времето на нашата съдба. - Алилуя!
Времето на нашето спасение. - Алилуя!
Време е за хидратиране.
Той е виновен. - Новодошлият. Изгорете го!
Мисля, че е магьосник. - Аз ще му взема ботушите.
Приятели, смекчете раздразнението си. Отсега нататък ще ви бъде трудно.
Ние трябва да правим жертви.
Но ако мога да ви помогна, вратата ми е...
Изчакайте. Цялата работа е съшита с бели конци.
Първо с онази банка. А сега и с този пресъхнал кран.
Банката е пресъхнала? - Какви ги говориш?
Тя казва, че няма вода в банката!
Искам си своето в брой.
Не можем да ви дадем нищо. - Искам изявление.
Няма да разреша гражданско неподчинение в моя град, благодаря ви.
Радвам се, че си тук шерифе. Ситуацията е излязла извън контрол.
Да, хайде.
Нека сега видим източника на общественото несъгласие тук?
Жаден съм.
Слушайте! Мисля и съм сигурен, че намерих нещо.
Имате проблем с водата.
Обърнете ми внимание. Опитвам се да стигна до най-важното.
Да кажем, че този човек иска част от водата.
Само малко, нищо лошо.
А ти! Изглеждаш като изсъхнал заек през юли.
Затова можеш да изпиеш още една.
Оставете ме да...
Какво мислите ще стане след това?
След това, всеки отпива по глътка, докато се усетим, ще останем без вода.
Какви ще сме всички тогава?
Ние ще бъдем жадни. Много жадни.
Ще се нахвърлим един върху друг като животни.
Вижте. Имаме вода за шест дни...
Ние имаме пет дни...
Докато имаме вода, ние имаме град.
Шериф Ранго е прав. Докато имаме вода, има надежда.
Повярвайте ми... От сега нататък ще прекарвам цялото си време...
...за да защитавам нашите безценни природни ресурси.
И никой няма да се бъзика с Ранго.
Добър вечер, дами. - Добър вечер, шерифе.
Не идвай пак. - Чакай, Горди.
Върни се обратно да защитиш правата си.
Хората тук са изненадващо приятелски настроени.
Благодаря ви, г-н Шериф. - Какво? Не, пак ли ти?!
Поправям се.
Това не е банката. - Казах ти, Джедадая.
Стойте, не мърдайте. - Това е шерифът.
Вдигнете ръцете си, така че да ги виждам.
Точно както си мислех, златотърсачи без оборудване.
Не мърдай. - Златотърсачи?
Лопата, търнокоп, аспирин, закуски, парчета пъзел...
и ще имате нужда от лиценз.
Езекиел, Джедадая. Какво, по дяволите, става?
Веднъж имах полипи по-умни от вас.
Това не е банка. - Тате? Шерифът е тук.
Ще ни помогне. - Ще ни даде лиценз за златотърсачи.
Вярно е, сър. Просто ще изпълня дълга си.
Шерифът самотен в града с орлово око, постоянно впито в злосторниците.
Дали се чува какво говори?
Да предположим, че намерим нещичко, защото ние сме златотърсачите...
Къде ще съхраним златото след това?
Тук, в Кал, имаме най-добрата финансова институция в Мисури.
Банка Кал
Охранявана денонощно от мен.
Много сме ви задължени.
Банката е била ограбена.
Господи, банката е била ограбена!
Какво става? - Водата е изчезнала.
Какво каза той? - Банката е била ограбена.
Доктор Маркс, изгарям, помогнете ми.
Банката е била ограбена, градът е пресъхнал.
Всички ще измрат от жажда.
Той не изпълни дълга си да опази водата, вината е негова.
Добре, народе, разчистете. Сега е часът на истината.
Отцепете района, търсете отпечатъци от пръсти, влакна и следи от ДНК.
Вземете проби от урината на всички и ми дай едно кафе.
Да не объркате последните две.
Какво е това? - Разрешение за...
Аз ще взема това. Веществени доказателства.
Какво ще правим, шерифе? - Нуждаем се от тази вода.
Всички ще умрем!
Приятели, всички знаем какво трябва да направим.
Точно така. Ние всички знаем, какво трябва да направим.
А именно?
Да сформираме Шайка?
Хайка.
Ще направим това както подобава.
Някой тук знае ли как се използва огнестрелно оръжие?
Добре. - Сега какво ще правим, шерифе?
Сега... ще яздим.
Къде отиваме? - Какво?
Къде отиваме?
Като помощник-шериф заеми се с търсенето и намирането на лошите.
Не се сърдете, но ви липсва изобретателност.
По кой път си мислиш, че поеха?
Искаш да душиш във въздуха или да общуваш с бизоните?
Бива си те.
Разчитам на теб, Спуун? Имаш някакъв тютюн в брадата си.
Винаги е добре да имаш лекар, докторе.
Ние влечугите трябва да се грижим един за друг, нали?
Аз съм амфибия. - Не трябва да се срамуваш от това.
Наистина ли си готов за изпълнение на службата, войнико?
Имаш нещо в окото.
А, това ли? Това е конюнктивит, сър.
Това е нещо наследствено.
Радвам се да чуя, че не е заразно.
Чакай малко! Хайката не е място...
Няма значение.
Изчакай малко, сестро.
Някой трябва да се погрижи за града в мое отсъствие.
Може ли да гръмна някого? - Нека сложим това на сигурно място.
Шерифе, ще върнеш водата, нали? - Разчитай на това, сестро.
Откъде ще минем, шерифе? - Има тунели навсякъде.
Целият град е бъкан от тях.
Ей, баща ми ме е водил там.
Не беше каквото очаквах.
Как проклетите дървари са намерили банката?
Господа, можем ли да се концентрираме в работата?
Шерифе, насам!
Вижте това!
Видях лицето Божи. - Амин.
Спомням си, когато летеше всяка сряда.
Това бяха добри дни.
Трябва да има причина да се откаже от нас.
Каквато и да е причината, някой контролира водата оттук.
Какво ще кажеш, шерифе?
Ясно е, че тези крадци дойдоха от тази посока.
Аз казвам да следваме тази тръба докато не хванем извършителя.
Какво каза той? - Каза да следваме тръбата.
- Каза да следваме тръбата..
Ама че е влажно тук.
Да. Като в голяма купчина кал.
Веднъж ми махнаха гушата.
Изглеждах като Тони Бенет след душ.
Каквото и да правите, не гледайте надолу.
Какво е това място? - Акваленд.
Какво е Акваленд? - Място с вода.
Е добре, сега е празно.
Това е голям проблем.
Това е краят на линията. - Не можем да отидем по-нататък.
Това там е пътека. Трябва да е свързано с нещо.
Твърде много говориш. Що не си запушиш устата с тапа?
Що ти не си завреш една тапа.. Там дето слънце не огрява.
Майка ти го направи. Ще я направя на супа.
Вие двамата просто не разбирате, нали?
Някой или нещо, си играе с нашата хидратация...
А тази тръба, има нещо общо с това. - Мислех си, че банката е обрана.
Това са две различни неща.
Ще те гръмна в лицето, ако не млъкнеш. - Пробвай се де.
Престанете, диваци! Не мога да се концентрирам.
Това е! Гасете факлите.
Добра идея. - Добро хрумване, приятел.
Започни да се катериш. - Махни крака си от лицето ми.
Не е зле, нали?
Ако продължаваш да мислиш така, главата ти ще пламне.
Е, нали знаеш, можеш да...
Пари.
Бедничките. Всичко, което са искали, е само малко вода.
Кактуси умират от жажда. Това е нещо...
Вижте какво намерих. - Какво има?
Аз я видях пръв... - Вода.
Дайте ми я.
Все пак е празна. - Знаех си.
Къде намери това? - Шерифе, ще искате да видите това.
Това е г-н Меримак, от банката.
Какво прави той тук? - Стой назад.
Дай да видя. - Тези копелета са го гръмнали в гръб.
Не, този човек е прострелян. Бил е удавен.
Удавен? - В пустинята?
Какъв начин да умреш!
Чии са тези стъпки?
Това е интересно. Почвата е все още мокра.
Мисля, че трябва да го погребем.
Не знам. И птиците трябва да ядат.
Кръгът на живота.
Шерифе.
Ще кажете ли нещо?
Да.
Скъпи възлюбени.
Събрали сме се тук днес да почетем този мъж.
Г- н Меримак,
имате право да не говорите.
Говорете сега или замълчете завинаги.
Амин.
- Амин. - Амин.
Ей, какво прави там онзи индианец?
Виждам, че се консултираш с духовете.
Не, падат ми перата. Означава, че е време за чифтосване.
Ще имам предвид това.
Плодове от кактус. - Да. Древни плодове от кактус.
Мисля, че го използвате за подправка, когато се приготвяте за храна.
И за естествено разхлабително.
Имаме следа. Трима души, отправили се на запад.
Един сляп, един с...
Разширения на простатата, яздещ от страни на седлото.
Какво каза той? - Че са загнили.
Шепнем. - Някой има проблем.
Кой от вас се нуждае от преглед?
Неловко.
Какво точно ще правим сега?
Сега... ще яздим.
Означава, че ще яздим сега. В този момент.
Напомнят ми за лагеруването с баща ми.
Ям ги през цялата нощ.
И разбира се ме накара да ги повръщам за закуска.
Веднъж хванах цял Далматинец.
Това е нищо. Аз хванах цяло племе пигмеи.
Те започнаха да ме гледат странно.
Спомням си. Бяха приятелски настроени.
Веднъж открих човешки гръбнак във фекалиите си.
Може би ще ти се иска да видиш това.
Подай боба, Бийнс.
Шерифе? - Не, благодаря.
Г- н Ранго, може ли да ни разкажеш за Духа на Запада?
Чувал съм за това. - Верни ли са слуховете?
Да, духът на Запада.
Напълно недостижим.
Казват, че се вози в карета бяла като алабастър,
със злато и стражи, които да го пазят.
Но се явява само на тези, които се отправят на славно пътешествие
и са достигнали... до другата страна.
От другата страна на какво? - Това е метафора.
Окото ми! - Скоро ще се излекува.
Шерифе, какво ще правиш с гърмящата змия Джейк?
Какво? Къде?
Съжалявам за това. Носят се слухове,
че си се натъкнал веднъж или два пъти на него.
О, да. Искате да кажете брат ми.
Брат ти? - Това казах.
Но той е змия, а ти гущер.
Мама имаше много активен сексуален живот.
Прилича ли на теб? - Разбира се. Вижте.
Можете да го докоснете. - Интересен пъп.
За щастие съм имунизиран срещу отровата му.
Сложих си малко и в кафето.
Вярно ли е, че се плаши от ястребите? - Ние ги наричаме естествени хищници.
Като заговорихме за тези демони, ми настръхна кожата.
Няма да спя през нощта. - Не се страхувайте от нищо.
Утре ще намерим водата и ще се върнем като герои.
Приятели, преди да си легнем, искам да си хванем ръцете за момент...
...да кажем няколко думи на духа на запада.
Добра идея.
Невинаги съм ти говорил правилно, дух на запада,
но сега искам да ти благодаря, че ни доведе шериф Ранго.
Имаме труден живот. Понякога не знаем как ще оцелеем.
Някак си шериф Ранго ме кара да мисля, че ще успеем.
Имахме нужда от смел човек, а ти ни изпрати един.
Хубаво е да имаш някого, в когото да вярваш.
Благодаря Дух на запада. Амин.
Просто проверявах.
Студено е тази вечер. - Благодаря.
Чувствала ли си някога, че тези неща те гледат?
Това е Испанската Кама.
Но тук му казваме Скитащият Кактус.
Скитащ?
Според легендата той пресякъл пустинята, за да намери вода.
Когато бях малка, ги гледах, за да видя дали се движат.
Мислех си, че ако ги следвам, ще ме отведат на някое чудесно място.
Място, с достатъчно вода за всички..
Гледах ги нощ след нощ. Никога не съм ги виждала да се движат.
Но все още ги гледаш.
Кой не би искал да намери някое чудесно място?
Ще открием водата, Бийнс. Обещавам ти.
Пясъкът е толкова самотен.
Чувствал ли си се някога самотен? - Понякога.
Не мога да повярвам. Имаш чар. Прави те да изглеждаш приятен.
Аз не се сприятелявам лесно. - Наистина ли?
Доста сме изолирани във фермата.
Това е като да си затворен в кутия. Не виждаш много хора.
Аз не бих могъл да знам какво е.
Ранго, имаш ли си някой любим в живота? - Имаше.
Но не можа да оцелее. Моят живот е твърде опасен.
Въпреки това, в прерията е малко самотно
като шериф и всичко останало.
Бийнс?
Фермери, нали? - Проблемно семейство.
Има нужда от намеса.
Какво е това?
Това е водата.
Имам план и всеки един от вас ще изиграе важна роля.
Аз какво ще правя? - Ти имаш най-важната работа.
Стой тук и ако нещо се обърка, дай сигнала.
Бийнс, каква е тази рокля, която носиш?
Алилуя.
Намери водата. - Успя, синко.
Всъщност... - Защо не изглеждаш като брат си?
Татко, във връзка с водата, трябва да ти кажа нещо...
Тихо, някой идва.
Здравейте на всички. Желая ви приятен ден.
Представям ви трупата актьори Мадам Люпон.
Какво е това? - Актьори.
Незаконни са в седем щата.
Сцената е подготвена, принцесата е готова да отнеме живота си.
Копнея за любов.
В същото време, самотната стража стои на пост.
Чакай! Кой е там?
Беше предвидимо. - Тихо, това е любимата ми част.
Със звук на тромпет, нейният баща пристига в замъка.
Поразен от стрелата на Купидон.
Уважаеми, остави дъщеря ми и се протегни към...
Линията? - Протегни се към небето!
Какво беше това? - Трябва да е абстрактен театър.
Вие сте обградени. Ти и семейство ти да ви виждам ръцете.
Цялото ми семейство?
Леле, на това му се вика пълна къща!
Мисля, че ще ни застрелят по класическия начин.
Искам да знаеш, че това не е целият контингент.
Какво е това? Какво означава? - Това е сигнала.
Сигналът е. Нещо се е объркало.
Трябва ли да се случи нещо?
Отворен съм за предложения.
Бягайте.
Качете се в каруцата.
Спортно състезание ли имаме?
Харесва ми, когато бягат. - Мейбел, свири с тръбата.
Изглежда, че успяхме. - Аудиторията наистина отговаряше.
Да. Мисля, че е заради хромозомите.
Прилепите!
Дръж, управлявай ти.
Изглежда, че тази вечер ще имаме супа!
Не стреляй във водата!
Джедадая, време е за хващането Алабама.
Добре, татко.
Усещам враждебност. - Идвам!
Здравейте. - Довиждане!
Хвани с ласото онова прасе.
Предлагам маневри за измъкване. - Ти млъкни и стреляй?
Какво стана с шерифа? - Хванаха го.
Босефус, дай им някакви оръжия.
Какво беше това? Отиди и провери.
Какво има? Има ли някакъв проблем?
Може да се каже и така.
Главоболие!
Само толкова ли можеш?
Това наистина не беше зле.
Дръж това.
Махни си ръцете от мен.
Скачай!
Това е невъзможно. Празно е.
Няма вода.
Няма вода? - Тогава защо се бием?
Осквернили сте любимият ни дом?
Мисля, че жената в рокля е шерифът.
Същият, който искаше да ни продаде лиценза за златотърсачи ли?
Какво? - Без значение.
Ти и семейството ти сте арестувани за грабеж
и убийството на любимия ни счетоводител
Йоханес Меримак трети, известен и като мъхестия Джо.
Шерифе, не сме убивали никого. Не ние отворихме сейфа.
Нямаше нищо в него. - Някой е ограбил банката преди нас.
А от къде взе това? - Това се опитвах да ви кажа.
Намерих го в пустинята. - И защо, по дяволите, го донесе?
Чакай малко. Казваш, че бидонът е бил празен, когато го намери?
Точно така. - Не вярвам на това, което казва.
Да го обесим.
Кой хвърля вода в пустинята? - Няма да е за първи път.
Това е пъзел. Това е като нанограма.
Шерифе, какво става? - Не знам.
Но ще разкрия тази загадка.
Ти и твоите деца идвате с мен.
Идват! Ето ги, идват.
Къде е водата?
Нямаше вода.
Къде отива?
Отива да види Кмета.
Трябва да си щастлив с това. - Това беше добро, шефе.
Това е интересно.
Извинявям се за ботушите, г- н Ранго.
Но тук има протокол, ако ме разбираш.
Аз уважавам протоколите.
Добре и трябва да отговориш на някои въпроси,
защото аз имам собствен протокол.
Но защо някой ще изхвърли водата в пустинята?
Изглежда малко наивно да повярваш в думите на едни крадци.
Освен това, след като ги обесим, твоята работа е приключила.
Браво. - Добра работа.
А ако някой е ограбил банката, преди да стигнат до там?
И кой би направил това, г-н Ранго? - Надявах се ти да ми кажеш.
Това звучи като обвинение. - Приеми го както искаш.
Нещо, което ми каза ти, все ми се върти из предния дял на мозъка.
Какво е то?
Ако контролираш водата, контролираш всичко.
Хайде, г-н Ранго. Давате ми божествени сили.
Как мога да контролирам водата?
Научили сте добре тази игра.
Играя я в продължение на много години.
Бях тук още преди пътят да раздели долината.
Наблюдавах напредъка и научих по нещо.
Може би и ти трябва да гледаш в дългосрочен план.
Да оцениш сладостта на историята.
Виж, синко. Почти виждаш времето как минава.
Какво строите тук? - Бъдещето, г-н Ранго.
Бъдещето.
Един ден всичко ще се превърне в мит, градът, шерифът, стрелецът.
Няма място за тях. Сега сме цивилизовани.
Така е, цивилизовани.
Това е бъдещето. Можеш да бъдеш част от него
или може да изостанеш назад.
Това ли се случи с г-н Меримак? Беше изоставен назад ли?
Внимавай, г-н Ранго. Забравяш, че си само малък гущер.
Ти забравяш, че тук аз представлявам закона.
Нашият нов шериф се направи на герой и започва много да си вярва.
Извикай гърмящата змия Джейк.
Джейк носи смъртта. Не си тръгва без душата на някого.
Направи го!
Не се движи. Трябва да изглеждаш прилично,
когато срещнеш създателя си.
Смъртта пристигна...
Как ще оцелее героят?
Шерифът е купил цялата земя в долината, освен вашата ферма, г-це Бийнс.
Не виждам смисъла. Без вода, земята е безполезна.
Ако той не контролира водата, като пикочния мехур на маймуната.
Ще я върне обратно, веднага щом изкупи земята.
И как контролира водата?
Ами, трябва малко време, да ги обучите.
'Щото знаеш маймуните, когато го направят, ги галиш по носа.
Г- н Шериф, имаме проблем.
Задръж, Бийнс. Няма да бъде необходимо.
Закачи го с главата надолу. - Чакай.
Успокойте се. Позволете ми да говоря.
Трябва да си плати. - Успокойте се, всички. Хайде.
Доведете го тук, за да го кастрираме.
И ти ли, Спуунс?
Не ни откраднаха само водата. Откраднаха ни всичко, което имахме.
Никой няма да беси никого. Затова съм шериф.
Вината е негова. - Каза, че ще ни върне водата.
Без вода няма надежда. - Няма в какво да вярваме.
Виждате ли този надпис?
Докато пише шериф на нея, ще вярвате в закона и реда.
Но без ред и законност... Ще си съсипете това.
Започва бавно, като гъба.
Започват обидите. Обвиненията. Съседите се обръщат срещу съседите.
И скоро ще ядем нашите деца...
ще кръстосваме котки и кучета. Факт, който ще създаде мутанти.
Търсиш нещо, в което да вярваш ли, Спуунс?
Повярвай в мен.
Повярвай в този знак там.
Докато виси там, имаме надежда.
Здравей, братко. Жаден ли си?
Много време мина, братко.
Как я караш? - О, знаеш...
Чух как си убил онези братя Дженкинс.
С един куршум, нали?
Нали така?
Всички тези граждани вярват в тези истории, нали така?
Мислят си, че си хладнокръвен убиец, нали?
Изглежда, че тези приятели имат доверие в теб.
Мислят, че ще спасиш града им. Мислят, че ще спасиш душите им.
Но ние знаем по-добре. Нали така?
Защо не покажеш на приятели си колко си смел.
Покажи им кой си всъщност.
Защо просто не извадиш пистолета и не ме убиеш?
Но, разбира се, нямаш нужда от всичко това.
Само един, нали така?
Хайде, герой. Натисни спусъка.
Изглеждаш ли като убиец, момче?
Не виждам нищо.
Не си направил нищо от това, което каза, нали?
Не си убил братя Дженкинс.
Дори не си бил на запад. Нали?
Кажи го! - Не.
По-силно. Не мисля, че приятелите ти те чуха.
Не.
Излъгал си тези граждани. Ти си измамник и страхливец.
Нали така? - Да.
По-силно! - Да.
Слушай добре, жалък измамнико. Това е моят град.
Ако те видя отново, ще изпратя душата ти направо в ада.
Кой си ти?
Кой съм аз?
Аз съм никой.
Пазителите от злато!
Каляската от алабастър!
Духът на запада.
Извинете ме... Г- н Дух... Сър?
Това е добре. Понякога трябва да копаеш дълбоко,
за да намериш това, което търсиш.
Така че, го направи.
Това ли е раят? - Не.
Ако е така, ще играем дартс с Ким Новак.
Да? Без майтап.
Какво правиш тук? - Търся. Също като вас.
Аз дори не знам какво правя. Дори не знам кой съм.
Те те наричаха безименния човек.
В тези дни името значи всичко.
Без значение как те наричат. Делата правят човека.
Моите дела ме правят мошеник.
Но приятелите ми са повярваха в мен, те се нуждаят от герой.
Тогава бъди техният герой. - Не, ти не разбираш.
Дори не трябва да съм тук. - Точно така.
Ти извървя дълъг път, за да търсиш нещо, което не е тук.
Не разбираш ли? Не става въпрос за теб.
Става въпрос за тях.
Но аз не мога да се върна. - Не знаеш ли, че имаш избор, синко?
Никой не може да направлява своята собствена история.
Значи успя.
Точно така, амиго. От другата страна на пътя.
Видя ли това?
Ние виждаме това, което трябва да видим.
Красиво е, нали?
Да, наистина.
Ела, приятелю. Искам да ти покажа нещо.
Преди много години, цялата долина беше покрита с вода.
Сега остава само един въпрос...
Къде е отишла?
Следват водата.
Следват водата? Хайде!
Не виждам смисъла. Без вода, земята е безполезна.
Какво строите там? - Бъдещето, г-н Ранго.
Вие ще бъдете част от него, или ще изостанете назад.
Бях тук още преди пътят да раздели долината.
Гледах напредъка и научих по нещо.
Контролирай водата и ще контролираш всичко.
Хайде, г-н Ранго. Приписвате ми божествени сили.
Как е възможно да се контролира водата?
Завърти при спешен случай.
Какво ще правиш сега, амиго?
Никой не може да направлява своята собствена история.
Връщам се обратно.
Но защо?
Защото това е, което съм.
Имаш голям кураж, за да се появиш тук, човече.
Какво мислиш, че не е наред?
Баща ти и момчета ще бъдат обесени за нещо, което не са направили.
Но аз имам план.
Знам колко ти е трудно сега, Бийнс. Но е най-правилното решение.
Решения, решения.
Няма нужда от повече страдание.
Семейната ти ферма сега не е нищо, освен една обикновена пустиня.
Подпиши това и се облекчи от товара, който ти остави баща ти.
Татко не е товар.
Задръжте парите си, аз ще запазя земята си.
Прави каквото ти казва... Или с цялото могъщество на ада
ще изтръгна красивите ти кафяви очи от черепа ти!
Чакай малко. Няма нужда от... - Остави ме да си свърша работата!
Ти ме доведе тук, нека стигнем до края.
Подпиши проклетия документ, жено! - Върви в ада.
Откъде си мислиш, че идвам?
Погледни ме в очите.
Искам да видя как умираш.
Джейк!
Искам да излезеш навън.
Този ден ще стане малко по-интересен.
Остави я долу.
Или какво, малки човече? Ще ме убиеш ли?
Зависи как го погледнеш.
Махни си ръцете от мен. - Затваряй си устата.
Добре, Шерифе. Да видим какво можеш.
Сега, приятели.
Дърпайте!
Това е лоша идея.
Жаден ли си, братко?
Идва!
Това е чудо. - Пазете се!
Вижте. - Какво е това?
Това е спасението, тате!
Пандизът ще рухне, момчета. Ще се измъкнем.
Ще направя толкова дупки по тялото ти, че червата ти ще текат като олово.
Хубаво е, че си доведох подкрепление.
Какво?
Това не е ястреб. Това са просто прилепи.
Придържайте се към плана, момчета. Целете се в главата му.
Един куршум е достатъчен. - Не ти стиска.
Пробвай ме.
Г- н Ранго, не забравяте ли нещо?
Дайте ми пистолета си, Шерифе.
Сега, г-н Ранго.
Бийнс, чакай. Не се тревожи, имам план.
Помощ! Отвори вратата!
Добре. План Б.
Какво? Говори по-ясно.
Всичките ми проблеми са решени. С изключение на един.
Западът е нов, Джейк. Няма място за въоръжени лица.
Сега сме бизнесмени. - Ние имаме нови шапки.
Там, откъдето идвам, се нарича импровизация.
Ти се върна.
Какво беше това? - Не изпадай в паника.
Мисля, че просто погълна план Б. - Какво!?
Добре, време е за паника.
Ти и шерифът сте много по-лоши, отколкото си мислите.
Вие сте просто история.
Съвсем скоро никой няма да повярва, че дори сте съществували.
Един последен куршум, за да убие един последен престъпник.
Колко подходящо!
Шерифе, сигурен съм, че можем да работим заедно.
В момента е най-доброто решение за настоящото положение.
По-добре го обсъди с него.
Един куршум.
Приеми уважението от една легенда към друга.
Какво каза?
Че съвсем скоро никой няма да вярва, че дори си съществувал?
Ти върна водата. Точно както и обеща.
Ти си истински герой.
Работата е там, че героите никога... - Не разваляй всичко.
Разбира се.
Не знам за вас, но аз мисля да се гмурна.
И така гущерът завърши пътуването си.
От скромното начало до легендата, която виждаме днес.
И въпреки това, със сигурност ще умре. Може би от злополука вкъщи.
Защото 65 % от всички смъртни случаи са причинени от неестествена смърт...
Но хората от този град ще почитат паметта му...
дори когато губят достойнството си...
Превод и редакция: plamen2299 marianozsa & ***dreben23***
- Влизам. - Какво ще кажеш за една студена вода?
Водата не е пари. Парите са си пари.
Но, аз нямам...
Имаме проблем.
Кой пусна пак в басейна Снъгълс?
Наистина мисля, че ме допълваш.
Моля те, освободи моята любяща жена.
- Стоп. Стоп. Всички починете 5 минути. - Как могат да продължават така?
Ей, деца.
Защо го направи?
Просто проверявах. Дано не изгориш от слънцето.
Човек може да си обели лицето.
- Какво е това? - Това е човешки далак.
Не го пипайте.
Това ми се случва за втори път.
Водата е страхотна.
В момента се облекчавам.
Къпане за възрастни следвщащите 5 минути.
Стойте между шамандурите.
Приготвих ти обяда. Десертът ти е вътре,
и махнах стафидите, точно както го обичаш.
Да не си забравиш спрея за нос, в чантата на седлото е...
- Бийнс! ... и овлажняващия лосион...
- Бийнс! Говорихме за това. - лосион?
За пистолета ми. Лосион за оръжия.
Шерифе къде отивате?
Има проблеми долу при сухата река. Лошия Бил е ударил отново.
Скъпи, да се върнеш с всичките числа.
И не се прави на герой.
Бийнс, ти не разбираш.
Сега имам имидж да поддържам.
Къде ми е тик-така?
- Намерих го. - Какво става?
С цел да задоволи нуждите на колектива,
героят трябва да се откаже от егоизма си,
и да утвърди себе си като икона, която ще се помни завинаги.
Значи това е кадърът със залязващото слънце. - Аха.
Дай им да се разберат, амиго.
Готов ли си, Екселсиор?
Другари мои.
Ща има времена, когато ще се съмнявате в себе си.
Когато ще се чуствате изтощени от катаклизмите в живота,
помнете този момент. Помнете мен.
Знайте, че ще бъда там и ще ви наблюдавам,
понякога в неподходящи моменти.
Това е част от сделката
И помнете, във всеки от нас живее,
истинският дух на...
Да го свалим от върха.