Госпожо, не можете да влизате. - ФБР, имаме сигнал за пробив.
Не можете да влизате без разрешение...
Беше много добър, малкия. - Благодаря.
Много си тих, няма ли за какво да мрънкаш?
Какво става? - Не съм като теб, не съм свикнал.
Как така не си като мен? Защо? - Не съм... герой. Корав.
Разбира се, че си. - Спаси ми живота 10 пъти за 6 часа.
Просто си върша работата.
Знаеш ли каква е ползата да си герой? Никаква. Само ти крещят.
И някое потупване по рамото.
Развеждаш се,
жена ти не ти иска фамилията, децата ти не ти говорят.
Всяка вечер се храниш сам.
Тогава защо го правиш? - Защото няма кой друг, затова.
Повярвай ми, ако имаше, щях да се занимавам с друго, но няма.
Точно това те прави корав.
Изпращам ги в момента.
Обади се на Емерсън че идват.
Какво търсите тук, този етаж е забранен за външни лица.
Чакай ме тук.
Вътре съм. - Добре. Изключвай.
Стартиране на ръчна процедура за изключване на опорната мрежа.
Май беше прав, хлапе.
Леле, това е отвратително.
Имаме гости.
Откъде ще спрат електричеството?
Какво? - Хайде де!
Контролна зала.
Четвърти етаж! - Хайде!
Говори по-тихо. - Ще говоря ако спреш за секунда,
за да си поема въздух. - Под напрежение си раздразнителен.
Хайде, да вървим.
В разузнаването смятат, че терористите са в движение.
Това е единственият начин да излъчват сигнала.
Съдейки по скоростта им на движение, търсим голямо превозно средство,
вероятно каравана. - Добре.
Кажи на АНС, че се нуждаем от всеки агент, сателит и мрежа, които имат.
Веднага!
Ръчно деактивиране на мрежата. (ДА)
Играта свърши, скъпа.
Недей. Остави пистолета.
Вдигни ръце. Стани!
Хайде действай.
Ти си, хлапе!
Колкото се може по-бързо.
Писнало ми е от кунг-фу простотии! Обикновено не удрям жени,
но сега ще ти...
Така харесва ли ти?
Прави там к'вото ще правиш! - Добре.
Колко време ти трябва? - Ами... не много.
Готов ли си?
Не, не съвсем.
Това не е точно като да си проверя пощата.
Ще трябва да го излъжа, че се логвам с тяхното IP.
К'во?! - Ще ми трябват към 30 сек.
Лесна работа е...
Добре.
Оправи го веднага.
Добре, добре, ще го оправя. Но ще ми трябва ръката, честно.
САМО ЗА СЛУЖИТЕЛИ
Остави една от вратите отворена.
Знаеш ли какво правиш? Какво ще причини това на страната?
Да, знам. Отвори вратата.
Как си?
Дръж се!
Нека просто да го обсъдим.
Не е много стегнато, нали?
Проклятие!
Маклейн, махни се от там!
Хайде, човече, измъкни се!
Хайде!
Видя ли?
Успя да го спреш, нали? - Ами...
Всъщност, с пистолет на главата, тия неща стават малко по-трудно.
Какво? - Голяма изненада.
Не можеш ли просто да го изключиш?
Не съм сигурен.
Но може би ги забавям.
Западната и централната са наши. Чакаме само Май.
Чакай, нещо става.
Системите се рестартираха.
Ще ги пратя да си купят виагра.
„Приятелката ви заряза?“
„Елате в нашият сайт и се запознайте с тези сексапилни дами!“
Електронна бомба.
Чакай, чакай.
Май, говори ми, какво става? - Май...
Азиатката дето обича да рита?
Мисля, че няма да говори с никого за доста дълго време.
Последно я видях в асансьорната шахта с един джип върху нея.
Какво става? Езика ли си глътна?
Слушай, задник, планът ти приключи.
Събирай си панаира, за да не дойда да те разкатая.
Нямаш представа кой съм аз и на какво съм способен.
Когато приключа тук, и обещавам - това ще е скоро,
ще се концентрирам само върху теб.
Искаш това да бъде лично? Добре.
Насочи всеки кубик газ от тези тръби, към станцията.
Можеш ли да ме свържеш с Боуман? - Разбира се.
С който пожелаеш. - Направи го.
Сега ли? - Да.
О, боже. Томас Гейбриъл. - По дяволите.
Познаваш ли го тоя? - Работил съм с него.
Беше шеф на програмата за сигурността на МО.
Точно той предупреди командването, че системата е несигурна.
Че всичко ще се срине, но никой не го послуша.
Гейбриъл не е точно човеколюбец. - Мислиш ли?
Опита се да го каже пред обществото и те го съсипаха. И репутацията му.
И накрая той изчезна.
Имаме сериозен проблем. - Задръж за секунда.
Трябва да се махнем от тук веднага.
Пренасочват газопроводите насам. - Какви газопроводи?
Исусе!
Виждаш ли стрелките? Това е лошо.
Всичко това идва насам? - Да, мисля, че трябва да бягаме.
Слушай, трябва да изчезвам. Намери Томас Гейбриъл!
Хайде свършвай, да се махаме.
Веднага, хайде!
Влизай вътре!
Прекъсване на връзката
Хайде, трябва да изчезваме.
Какъв е смисълът, бе човек?
Престани. Това е свързано с кода, който си написал. Мисли.
Хайде, помогни ни да спечелим. - Да спечелим ли?
Че ние откога печелим?
Луд ли си? Огледай се. Изглежда ли ти като да печелим?
Току-що ни разкатаха фамилията.
Да не мислиш, че го крия от теб? Ако знаех какво са намислили,
щях да ти го кажа с удоволствие. - Исусе...
Магьосникът!
Страхотно! Нямаме и телефон.
И сателитите ли изключиха? - Не, батерията свърши.
Слушай, трябва да се срещнем с него.
С Магьосника. Съвсем наблизо е. Живее в Балтимор.
Сега трябва да търсим и магьосник? - Нали искаше да ти помогна? Това е.
Трябва да го намерим. То е единственият ни шанс.
Как си с летенето? - Как като... като пилот?
Пъхни го в катарамата. - Каква катарама?
Дръж, сложи си ги.
Просто го пъхни вътре. Добре ли си? - Да, просто малко ме е страх.
Аз преди се ужасявах от летене. - Наистина?
Ходих на терапия. Да се изправиш срещу страховете си. Такива разни.
Помогна ли ти? - Не особено.
Тоя звук нормален ли е? - Да.
Май е развален. Дали да не вземем кола?
Успокой се. Казват, че излитането е трудното.
Ходил съм на курсове. - Наистина?
Завършил си ги, нали?
Ето това е. Излитаме.
Добре, много добре.
Гледай, целият град е на тъмно.
Как ще намерим къщата на Магьосника?
Вероятно е тази, която все още свети.
Продължава да се разширява, половината страна е на тъмно.
Включете всичко на генератори. - Как успяха, по дяволите?
Там долу, виждам го. - Долу?
Вляво.
Там ли ще се приземим?
Добре, дръж се.
Ограда!
Ограда! Ограда! - Виждам...
Внимавай!
Излитането ли било трудното? - Да вървим.
Трябва да ти кажа нещо за Магьосника - мрази ченгета.
Наистина ги мрази. Така че, нека аз да говоря.
Г-жо Калудъс! Фреди вкъщи ли е?
Аз съм Мат Феръл, а това е Били...
Фрешруум, от космическия лагер.
Бяхме на лагера с Фреди.
Фреди, имаш гости.
Фредрик, не ме ли чу?
Цял Балтимор те чу, мамо. - Приятелите ти са тук.
Приятели? Кой, по...
Мамо, колко пъти да ти казвам, да не пускаш хора тук, човече?
Не мога да повярвам на очите си! Младият Хан Соло? Отслабнал си!
Не, качих 15 кила. Кой е тоя?
Не, забрави. Какво правиш тук?
Ползвам 5 генератора само за да остана онлайн.
И понеже те преследват убийци, даже не мога да си представя
колко полезно и здравословно за мен е това посещение.
Не пипай там, ясно? - Портативно радио?
Не е ли нискочестотно за вас? - Нискочестотно...
Това, приятелю, е застраховка живот за края на света.
Когато и последният микрочип се скапе, то ще ми помогне
да се свържа с каквото е останало от света, пък били те и зомбита.
Слушай какво ти казвам.
Закво си домъкнал баща си тук? - Точен е, от старата школа.
Готин плакат. - Фен ли си на Фет?
По-скоро фен на Междузвездни войни. - Междузвездни войни! Къв е тоя, бе?
Дебелако. Не съм му баща. Ченге съм. Какво ще кажеш?
А, ченге. Извинете. Благодаря.
Защо си домъкнал ченге в командният ми център?
Команден център? Това е мазе! - Това е команден център!
Не ми помагаш, Маклейн!
Кажи какво знаеш за Томас Гейбриъл. Затова сме тук.
Томас Гейбриъл? А, добре. Не знаех, прощавай.
Махай се! Веднага, човече!
Успокой се, юнако. - Ти се успокой, аз съм си у нас.
Кажи ми каквото искам или ще те пребия до смърт у вас.
Преди четири години МО вербуват Томас Гейбриъл.
Той отива при началниците и казва: Системата за сигурност е уязвима.
А те му казват „Ще го имаме предвид.“.
Човекът не мирясва, защото е посветен.
Нахлува на някаква среща на главнокомандващите,
сяда с един лаптоп и срива цялата система на отбраната.
Те му опират пистолет в главата за да престане.
Томас Гейбриъл е човекът, който хакна НОРАД само с лаптоп,
за да докаже че е прав. Мислите, че се страхувам от вас?
Просто кажи как да го намерим. - Не знам бе, човек, той е дух.
Няма смисъл, давай да си ходим. - Чакай малко.
Магьосник, преди няколко седмици...
Знам, пич. Написал си нов алгоритъм.
Вероятно се ползва от Гейбриъл. - Не, не е сигурно, да.
Знаеш ли за какво го използва? - Не знам, опитвам се да разбера.
Виж...
Единствената система, която в момента работи по този модел
е системата на Агенцията за социално осигуряване.
Но не я ползват в централата.
Ползват я в тази сграда в Уудлоун.
Знам, виждам. - Какво виждаш?
За какво говорите?
Консумира огромна енергия. В червената граница е.
Какви кули за охлаждане? - Виждаш ли какво търпя?
Големите сървъри генерират много топлина и така се охлаждат.
Но защо точно там?
Не знам какво има там, но със сигурност не е офис със секретарки.
Имам червена сигнализация. Някой хаква Уудлоун.
IP адресът, от който влизат е на... Фредрик Калудъс.
Сега ще го видим. - Дебелото копеленце!
Маклейн! Къде е дъщеря му?
Току-що засякох мобилният й. Това ще ти хареса.
Няма обхват.
Добре, дай те видим.
Фреди, какво търсиш в моята мрежа?
Маклейн, мислех, че вече съм се отървал от теб.
Не си първият.
Можеш ли да го откриеш?
Като закриеш камерата с ръка, не изключваш микрофона.
Знам, че не съм спец по компютрите като вас,
но все още съм жив, нали?
Хората ти са на привършване, нали?
Гейбриъл...
На мен можеш да кажеш - как става?
Звъниш на някой импулсен телефон? Да не говориш с клуб
„Искам мъртва азиатска курва“. Бас държа, че си на изчакване...
ДОСТЪПЪТ ОТКАЗАН
Не, сериозно - оная малката, ритаща нинджа-мацка...
беше направо огън.
Никой друг не би могъл да го преглътне така твърдо като теб.
Много обичаш да се слушаш, нали? - Имам и добри попадения.
Аха? Това някое от тях ли е?
Обаждаме се от поддръжката.
Слава богу! - Чува ли ме?
Аз съм Луси Дженеро. Седя в асансьора от часове...
Може ли да ме чуе? Луси, затвори телефона!
Успокойте се, госпожице. Знаем точно къде се намирате.
Всичко ще бъде наред. - Луси, затвори телефона!
Джон, моля те - говоря по телефона.
Малко сме претоварени, разбирате,
но ще ви измъкнем от там, та ако ще да трябва да дойда лично.
Благодаря ви.
Искате ли да се свържем с някого?
Да, с баща ми.
Казва се Джон Маклейн. Полицай в Ню Йорк.
Ще го открием. Вие само се дръжте. Ще дойдем да ви вземем. Скоро.
Благодаря ви.
Страхотно момиченце си имаш. Нямам търпение да се запознаем.
Какво става? Езика ли си глътна?
Хайде, Джон, пусни някоя шега.
Кажи нещо смешно.
Къде... къде отиваш?
Чакай, къде отиваш? Какво правиш?
Какво мислиш, че правя? Ще го убия и ще взема дъщеря си.
Не, слушай ме. Ще бъде напечено. Остани тук.
Мисля, че... - Правя ти услуга.
Разчитам само на себе си. Аз поемам от тук.
Благодаря ти за помощта.
И аз разчитам само на теб, така че и аз идвам.
ФБР - Ню Джързи, г-це. - Може ли да ви видя картата?
Разбира се.
Баща ми е ченге. Натрапен навик.
Значи баща ви е умен човек.
Можем ли да заредим телефона?
Няма да стане.
Явно Гейбриъл е изключил сателита.
Съжалявам за Луси, човече.
За всичко.
Вината е моя, ако не бях аз, всичко щеше да бъде наред.
Няма за какво да съжаляваш.
Кучката има характер.
Дали ще се оправиш?
Дръж се прилично или ще пострадаш.
Хайде да излезем навън да се разберем.
Да видим кой ще пострада.
Наистина си му дъщеря. Завържи я.
Трей, Гейбриъл те вика.
Всичко готово ли е? - Да.
Връщам се веднага.
Пробив във вентилационната шахта.
Върви да провериш.
Побързай, скоро тръгваме.
Не трябва ли да имаме план?
Намираме Луси, убиваме останалите. - Говоря за план как да го направим.
Хайде.
Според плановете, охладителните кули са на най-долното ниво.
Добре, май сме в права посока.
Това изглежда като контролната зала на централния компютър.
Който трябва да е...
Ще трябва да го хакна.
Ще включа алармата за да предупредя Боуман.
Някой включи алармите. - Благодаря ви, инспекторе.
Чувам я. Намери начин да я изключиш.
Какво става? - Имаме проблем.
Алармите в Уудлоун. Трябва да е той.
А какво е Уудлоун?
НСА. Подсигурителна база до Балтимор.
Построихме я след 11 септември. В случай на срив на системата,
там съхраняваме всичката финансова информация.
Още в момента на първата атака срещу мрежите,
цялата информация започна да се прехвърля на сървърите.
Банки, Уолстрийт, корпоративни записи,
правителствени фондове, всичко.
Пълен запис на богатството на Америка.
Всичко на едно място?
Какво може да направи? - Ако успее да влезе вътре,
може да се опита да копира информацията на преносим диск.
Ще има достъп до сметките отвсякъде. Може да открадне милиарди.
И няма да можем да го проследим.
Доколкото го познавам, способен е да изтрие всичко
и да ни върне в каменната ера.
Защо това не ми е съобщено? - Честно казано,
това е над правомощията ви. - Правомощията ми?
Как така Гейбриъл е разбрал, след като дори аз не знам?
Негов проект е.
Негова програма. Знаеше, че ако хакне системата,
може да свали информацията.
Перфектно.
Вие, гении, не ми се вясвайте.
Ще пробвам дали мога да направя нещо по въпроса.
Не мърдай!
Ти, дръпни се от там веднага!
Очаквахме те.
И ние те очаквахме.
Маклейн!
Хлапе! Мат!
Емерсън,
изглежда имаме проблем в една от кулите.
Номер 7.
Искам да знам какво става. - Аз ще се заема.
Сър. - Екипът да бъде в готовност.
Тръгваме към Уудлоун веднага. - Столицата е напълно блокирана.
Тогава извикай хеликоптерите.
Изтеглиха ги от Пентагона за спасителните акции.
Молина, намери ми някакви хеликоптери моментално.
Пентагонът контролира полетите в столицата.
Ще могат да държат всичко под око докато стигнем там.
Да вървим.
Къде е дъщеря ми?
Русо, обади се.
Мисля, че Русо отива на среща с гаджето ти, задник.
Чакай, май му хрумна нещо.
Той е на третия етаж...
Чу ли го? Точно така.
На третият етаж съм. Но идвам при теб.
Не мърдай. Ще ти пратя лекар.
Ако го пречукаш, ще ти дам дялът на Май.
Моят алгоритъм.
Боже, взимат парите.
СВАЛЯНЕТО ЗАВЪРШЕНО 100%.
Идваш да ме пипнеш ли, Джон? Това ли е планът?
Да, това е планът.
А защо мислиш, че няма да й пръсна главата още сега?
Защото те е страх от мен. - Така ли? Мислиш, че ме е страх?
Иначе досега да си я убил. Тя ти е шансът да се спазарим.
Стой! Горе ръцете!
Ако ме убиете, никога няма да го отворите.
Мръдни се от там. Мърдай!
Знаеш ли, Джон, с теб от самото начало се разбрахме криво.
И сега ти мислиш, че аз съм лошият.
Но истината е, че аз съм добрият.
Предупредих ги, че това ще се случи, ако не се подготвят.
Благодариха ли ми? Разпънаха ме на кръст!
Не искаха да ме изслушат. - Е, сега имаш вниманието ми.
Точно така.
Правя услуга на страната си.
Като я разкъсваш на парчета? - Аз не съм някакъв побъркан
фундаменталист, искащ Армагедон. Никой не иска това.
Всичко, което направих, може да се поправи.
Ако страната е готова да си плати.
Глупости. Винаги е заради парите.
А аз без пари ли трябва да работя? Скъсах си задника от работа, Джон.
Само стой там, тъпако. Нося ти фиша.
Не мога да се разбера с него. Опитай да му налееш малко акъл.
Тате...
Здравей, скъпа.
Само петима са.
Дръж се, Луси. Идвам.
Някой ще пречука ли това копеле най-накрая, моля?
Имаме проблем. - Няма никакъв проблем.
Просто сбърках етажа.
Пълна каша.
Впечатлен съм, човече.
Да хакнеш цялата финансова система би отнело седмици.
Точно това прави клетката, нали?
Това е гениално. - Да, така е.
Млъкни, моля те. - Задник!
Кой си ти? - Мат Феръл.
Луси Маклейн. - Мислех, че името ти е Дженеро.
Луси Дженеро.
Не и днес. - Можеш ли да го разбиеш?
Да, ако имам достатъчно време.
Много обнадеждаващо.
Вземете ги с нас.
Тръгвайте.
Гейбриъл, Пентагонът изпрати Ф-35 към нас.
Наблюдавай ги.
Сега ще му сваля кодовете.
Намисли ли си последно желание?
Проклет хамстер!
Престани да мърдаш, момче!
А така.
Наистина ли не се притесняваш, че имат оръжия, а ние не?
Вземи се успокой и дишай дълбоко, да не напълниш гащите.
Този тон ми е познат.
Малко е странно, че го чувам от някой с коса.
Сър, пристигане след 15 мин.
Оправи го.
Ако го оправя, ще ме пречукаш.
Няма да го направя.
Не, по дяволите! - Робинсън идва прекалено бързо.
Какво? - Нещо не е наред.
Приближава се прекалено бързо.
Не е Робинсън.
Това е баща ми.
Фреди!
Аз съм Джон Маклейн. Знам, че ме чуваш.
Това е твоята честота, нали? 66.6. Хайде, отговори ми, Фреди.
Тук няма никакъв Фреди, но има един наречен...
Шибани хакери!
Магьосник,
искам да направиш каквото можеш, за да ме свържеш с ФБР,
зам. директор Боуман. Чуваш ли ме?
Ама ти сериозно ли? Искаш умишлено да направя
нелегална връзка към ФБР? Ти да не си...
Мамка му, Фреди, хванаха дъщеря ми!
Мога да го направя, изчакай.
Благодаря ти.
Тук централа. Имаме връзка за директор Боуман.
Сър, търсят ви от централата.
Казвай. - Боуман, аз съм Маклейн.
Слушай, Гейбриъл е на 695.
Пътува на север с микробус на „Хазмат“.
Напуснал е Уудлоун? Тръгваме веднага.
Боуман, дъщеря ми е при него.
Колата е правителствена, значи е оборудвана, нали?
Можете да го проследите. - Кажи ми номера на колата.
Добре, изчакай. Голф, Танго
592 Новак.
А къде е Феръл?
В микробуса.
Слушай, отивам да взема Луси.
Ако нещо стане с мен, изпрати спец. частите, чуваш ли?
Имам предвид всички. Не позволявай на тоя психо да пипне дъщеря ми.
Чуваш ли? - Джон, не се притеснявай.
Имам ли думата ти?
Имаш я.
Ето го и Ф-35.
Намери ли командните кодове?
Трей! Намери ли кодовете? - Да, намерих ги.
Свържи ме с пилота.
Прихващам честотите му.
Изпращам кодовете.
AV-81
AV-81, говори въздушният контрол на ВМС.
Слушам, ВК. - Потвърди прихващането на
камиона на терористите в зоната.
Имам визуален контакт с целта.
Имате разрешение за атака.
Разбрано.
Какво е това?
Проклятие!
Стреляш по грешния човек!
Не мисля, че тате ще дойде.
Хей, задник!
Това ли е?
Това ли ти е най-добрият изстрел?
Хайде слизайте. Насам.
Тръгваме след три минути.
Ти имаш една.
Ще ме застреляш в момента, в който го отключа.
Матю, слушай ме какво ти говоря.
Правилата могат да се променят.
Добре. - Ще я застрелям след 10 сек.
Чакай. - Девет.
Осем.
Не мога.
Шест.
Спри. Ето, правя го.
Федералните идват насам.
Качи всичко на самолета.
Тате. - Внимавай.
Не се тревожи, мила.
Всичко ще бъде наред.
Дръж я.
Исусе! Държиш ли я?
Сигурен ли си?
Добра работа.
Действам. Оправям го.
Маклейн,
ще ми направиш ли една услуга?
Знам, че едва гледаш, но ако можеш, издръж още малко.
Веднага щом Мат свърши, ще убия него и дъщеря ти
и ще се радвам ти да гледаш.
Мамка му. Матю?
Десет секунди.
Десет секунди и имаш парите. Няма нужда някой да пострада.
Дръж се!
На надгробният ти камък ще пише:
„Винаги на грешното място, в неподходящия момент.“
Тате!
Добре ли си? - Ще се оправя.
Знаех, че ще дойдеш за мен.
Всичко е наред, добре съм.
Замръзни!
Спокойно! Той е наред.
Обърни се!
Помогни на татко.
Май ще поседна тук за малко.
Тате, ти си ненормален.
За какво говориш? - Простреля се!
Тогава ми се стори добра идея.
Не казвай на другите.
Той добре ли е?
Ще изпадне в шок когато пристигне в болницата.
Добре.
Ей сега се връщам.
Какво е чувството да си прострелян? - Всъщност е страхотно! Дадоха ми...
Как се казваше? - Морфин.
Знаеш какво казват - юнак без рана... - Да... не, какво означава?
Че на момичетата им харесва. - Наистина?
Не и на нея. - Какво?
Дори не си го помисляй! - Откъде знаеш какво си помислих?
Защо, да не е казала нещо?
Успокой се, това е от морфина.
Пък и след всичко, през което преминахме, не искам да те пребия.
Готови ли сте? - Да.
Пази се. Ще се видим в болницата.
Благодаря, че спаси живота на дъщеря ми.
Какво друго да направя?
Ето това те прави корав.
Да.
Той каза ли нещо за мен?
За бога, Луси!
Е какво толкова, само питам.
И така ме боли достатъчно. Към болницата.
превод и субтитри Петър Хараланов
тайминг Anonymous