Някои мислят така.
Просто да съм толкова далече от армадата.
Съзнанието може да почне да се пълни със странни мисли,съмнения.
Изпитвате ли съмнения,Ваако?
- Съмнения? - Относно кампанията?
Относно Лорд Маршал.
Първо и последно, аз съм некромангерски командир.
Така ,че ако си тука да тестваш моята лоялност, успя да тестваш моето търпение.
О,не. Не заради това съм тук.
Радвам се, че успях да открадна от времето ти.
Не ти ли се вижда странно?
Самият велик Лорд Маршал...
...разрушавал редица общества...
...не можа да убие един дух?
Защо?
Ти не се молиш на нашия Бог.
Чух, че не се молиш на Бог.
Ние, духовете, изчисляваме.
Всички ние го правим.
Нека първо да разгледаме важните неща.
Какво ще ми кажеш за Ридик? - Всъщност не знам къде е отишъл
Всъщност ме интересува повече от къде идва.
Внимавай къде вървиш.
Винаги съм се чудила,
не могат ли духовете да летят?
Направи ми услуга.
Изчисли възможносттите да се измъкнеш от тази планета жива...
И ги раздели наполовина.
Не можем да летим.
Но лъжем много добре.
Запази си заплахите, Некромангърке.
Щях да ти кажа за Ридик, ако ме беше помолила.
Има една легенда, която е вече на 30 години.
Един млад войник, който говорил с врачка...
казали му ,че ще се роди дете на планетата Фюрия--мъжко дете--
което някой ден ще причини падението на войника.
Неговата преждевременна смърт.
Фюрия? Фюрия е развалина. Без живот.
Напълно основателно.
Този млад воин предприел атака на Фюрия,
убиваики всички млади мъжки деца които можал да намери,
дори удушил някои с тяхната пъпна връв.
Хитър удар, бих казала?
Войнът, който се опита да надхитри предсказанието, би станал по късно--
Заради това се тревожи.
Лорд Маршал.
Което означава,че мъжкото дете,
което той пропусна да убие в яслата му е...
Ридик.
Затова е така съдбоносно за него Чакай.
За пророчеството. - Чакай.Чакай.
Там ли си?
Прави това което господаря ти иска.
Отървете го от Ридик, и така...
ще докажете неумиращата си вярност.
И тогава може би той най-накрая ше свали защитата си.
Все още тук?
Тук съм от 18 години. Виждаш ли?
Спомням си колко прекрасна беше. Е, при добро осветление.
А сега,
не мога да и запомня името.
Време е за храна!
Ние сме тук до остатъка на нашия ужасен живот.
Ето ги, идват!
Каквото и да правиш, не ги поглеждаи в очите.
Животинска му работа!
Провери я! Винаги има острие някъде.
Не мисля, че обича да я докосват.
На твое място бих се разкарал заедно с ранения, докато все още мога.
Има ли дума за тази твоя самоувереност?
Какво ще стане ако......не се махнем?
Ще ни убиеш със съд за супа?
Всъщност това е чай.
Какво?
Ще ви убия с чашата ми за чай.
Нали знаеш - не са мъртви ако ги има в регистъра.
Хайде!
Смърт от чаша за чай...
По дяволите!Защо не се сетих за това?
Не съм дошъл тук да си играем на по-добър убиец.
Това ми е любимата игра. Не си ли чул?
- Чух, че си ме търсила. - Това ли е всичко?
Изпускаш хубавата част.
Присъединих се към наемниците от Лупус 5.
Те ме взеха, научиха ме на занаята...Дадоха ми дял.
Направиха ме робиня, Ридик.
Знаеш ли какво причинява това, когато си на тази възраст?
- Когато си на 12... - Казах ти да стоиш в новата Мека.
Но ти не ме послуша.
Гонят ме наемници.
Винаги имам наемници по петите ми.
Прекарах пет години, забравен от Бога, само за да ги държа далеч от теб..
И ти отиваш и се съюзяваш със същите хора,
които те използват за примамка.
Ти какво очакваше, Ридик?
Постоянно да ме следиш и да ми пазиш задника......през цялата вселена?
Да се съюзиш с наемници!
Нямаше никой друг наоколо.
Отвори шлюзовете. Да вземат малко чист въздух.
Значи го правят от горната страна...
...за да изпомпват въздух.
Интересно.
Кой по дяволите си ти?
Когато стане, ще стане бързо.
Движи се с мен... или остани тук
до края на дните ти.
Никой не излиза от тук. Никой!
Той не е никой.
Първо добрите новини.Обсъдихме нещата с моите авери тука.
Ще се разберем за 775 хиляди.
Ами, добре.
А какви са лошите новини? Затворили са местния бардак?
Не, лошите новини са по-лоши. Много по-лоши.
Нашият пилот е видял това. Пресякло е траекторията на корабите.
Имаш ли представа кой може да е това?
Никога не съм виждал нещо подобно.
Корабът се връща към Главен Хелион.
Знаеш ли, че Анатолий има усет за неприятности?
Той мисли, че... ...неприятностите ви следват тук.
- Покрихме си следите и избягахме оттам.
Няма начин да сме ги изпуснали.
- Тях?
Това е моят затворник.Моят!
Ничий друг и
си искам парите сега.
И така...
- Откраднал си затворника...
...от тях?
Не.
Ридик.... не.
Трябваше да вземеш парите, Туумс.
Ще ме убиеш ли?
Наемници.
Има няколко пазача, но не може това да са всички.
Провери отзад. И внимавай.
Не си прави труда.
Пазачите не са там.
Разбраха, че Некромангърите идват за мен.
Планът беше да опразня мястото, да се отърва от наемниците
и да мина през тунела.
Някой направи случаен изстрел...
...и повреди шейната.
Пазачите избягаха пеша... И са заключили вратите за да не ги последва никой.
Ще вземат единствения кораб в хангара... ...и ще оставят всички останали тук да умрат.
- Откъде знаеш всичко това?
Ти дори не беше тук.
Защото беше моя план.
Трябваше да взема парите.
Ридик!
Какво е това? За какво мисли?
Когато слънцето изгрее - Ще издържим най-много 5 минути.
5 минути. Няма да издържим и 30 секунди навън.
Слънцето ще те запали като клечка.
20 мили буферна зона и 30км. до хангара.
30 км. по този терен?
Движи се в правилна посока. Можем да успеем.
Ще се движим през нощта...
...изпреварвайки светлината.
Ще се движим с една скорост...
...моята.
Ако не можете да го спазвате, не ме следвайте,
а просто умрете.
Ридик?
Давай! Давай! Качи се тук!
Изкачи се! Давай,давай.
Шефе!
Горе...
- Погледни горе. - Защото Анатолий така казва?
Не, защото усетът му така казва.
Нищо няма.
О,по дяволите.
Ридик.
Отправили са се към вулканите. Отиват към кораба ни.
Няма начин да стигнат първи! Няма начин!
Близо е, ще ги хванем там.
Няма повече да ни бягате.
Къде отиде големият?
Затворете го!
Какво беше това? Не ти ли пука дали ще умреш?
Не и ако ги убия първа.
Може би на мен ми пука...
Движете се!
Кира...
- Кира! - Какво?
Размърдай си задника!
Ридик!
Спомняш ли си, когато казах, че не ми пука...дали ще умра?
Знаеше, че се шегувах, нали?
Имаме една съдба...
Покачване на температурата.
Въжето!.
Късно е. - Няма да успеем.
- Въжето! Дай ми въжето си!
И водата ти - всичката!
Стойте в сянката на планината. Не ме чакайте - бягайте!
Ридик!
Къде е този хангар?
Ето го...
Слушай...
Нека позная... - Некромангъри.
И много некромангъркса огнева мощ.
По дяволите! Мразя да не съм от лошите.
Мисля, че имаме около 3 минути... ...преди слънцето да се покаже., И да изгори цялата долина
- Чакай! - - Ще го направим ли или не?
- Просто чакай!
Елън.
Името и беше Елън. Никога не го забравих..
Шефе!
Спомняш ли си любимата ти игра? "- Кой е по-добър убиец?"
- Да играем. -Хайде!
От дясно!
Внимаваи! Зад теб!
Кира..
Сайбъ!
Не.
Стани .Стани.
Моля те стани.
Така,
можеш да коленичиш.
Мисля ,че сега знаеш.
Мисля,че знаеш кой разкъса Фюрия.
Този белек носи гнева на цялата раса.
Но ще боли.
Кира...
Трябваше да ти предам съобщение.
Ако Ваако не успее да те убие.
Съобщение от самия Лорд Маршал.
Той ти предава да стоиш настрана от Хелион. Настрана от него.
И в замяна няма да бъдеш преследван.
Но Ваако най-вероятно ще каже, че си мъртъв.
Така че това е твоят шанс.
Шанс да направиш нещо, което никой не е правил.
Момичето...
Къде я отведоха?
Ние всички започнахме... като нещо друго.
Правил съм......немислими неща
в името на вяра, която никога не е била моя.
Ще и направи това, което направи с мен.
Некромангърът в мен ти казва...да не се връщаш.
Но фюрианецът в мен...
...се надява да не ме послушаш.
Господ знае... Сънувах това.
Главен Хелион.
Изгубих Просветителя...
...но определих първия от всички командири.
Малко късно...
...признаваме успехите ти, не мислиш ли?
Както и вярата ти.
Но най-вече...непоклатимата ти лоялност.
Подчинение без съмнение, лоялност до Андавърс.
Много добре, Ваако.
Това е велик ден.
Бъди по-радостен, Ваако.
Ти уби врага му...
и неговото подозрение.
- Трябваше да донеса главата му. - Видя го бездиханен. Видя го мъртав на земята.
Ридик не беше обикновен. За секунди тръшна 20 от моите хора.
Всичките мистерии не са чудеса, дори и в тази религия.
И щом казваш,че е сигурно значи е така,
а ние вече го казахме, нали?
Казахме го.
Сега кажи ми дали е истина...
...че фюрианецът е мъртъв и вече мога да приключа тази кампания без да чувам стъпките му.
Ако е мъртъв...
...усещам, че съдбата ми няма да е различна...
...като вече съм безполезна тук.
Не трябва ли да ти кажа, че Ридик е жив?
Не си играй с мен, Аерон.
Мога да те погубя заедно с останалата част от Главен Хелион.
Никой не може да предскаже бъдещето.
Тогава ми кажи възможностите. Дали Ваако си е изпълнил мисията?
Че аз съм този, който може
да заведе хората си в Андъвърс,
където те могат да започнат истински живот.
Кажи ми това което искам да чуя, Аерон.
И може би ще спася родния ти свят...за най-накрая.
-Възможностите са добри... - Че?
...че ще достигнеш Андъвърс.
Скоро.
- Издигаме се.
- Все още имаме хора там, Лорд Маршал. Пехотинци, разузнавачи,
трудно ще е да...се върнат.
Вдигайте армадата ми от земята!
- На Хелион? - На този кораб.
Може ли да грешиш? Мисля, че грешиш.
Може ли да грешиш? - Не като теб като го остави жив.
Същата грешка два пъти.
Не само твоята грешка, но сега и лъжа за успеха ни.
Как да се справим с това? Как, как?
Лорд Маршал трябва да бъде предупреден.
Никога няма да видиш Андавърс!
Ще ни убие и двамата преди да дойде времето.
Аз предлагам да дадем шанс на Ридик.
Ако е дори наполовина това, за което го мислиш...
...ще може поне да рани Лорд Маршал...
...и тогава......трябва ти да се намесиш.
- Само за да заема мястото му? Само за да запазя това, което убия.
- Това е начинът на Некроманга. - Не е достатъчно!
Направи го за вярата!
Ако има страх... ...значи има слабости.
Ако има слабост, Ваако...
Не е достоен за властта си.
Ще го направим за всички Некромангъри.
Защитавай вярата.
Това все още може да бъде велик ден.
Но моментът...
...трябва да бъде оцелен перфектно.
Последна команда... ...по моя наредба.
Влез вътре.
Тръгват ли си?
Зиза!Влез вътре!
Намерихме го мъртъв.
Покажи ми какво е видял последно.
Командир Тол...
Няма да избяга за втори път!
Стойте настрана!
Дошъл е за мен.
Обмисли това...
Ако загубиш тук...сега...
...никога няма да се издигнеш.
Но ако избереш друг път...
...пътят на Некроманга...
...ще умреш за нула време
и ще възкръснеш отново в Андъвърс.
Иди при него.
Боли...
...в началото.
Но след известно време болката отминава, както обещаваха.
- С мен ли си, Кира? - Има момент,
в който почти успяваш да видиш Андавърс през очите му.
Звучи перфектно.
Място, където всеки може да започне отначало.
- С мен ли си, Кира?
- Промени се сега...
...или падни завинаги!
- Уби всеки, когото познавах.
Ваако.
Не сега.
Мина много време, откакто видях собствената си кръв последно.
Това са последните му моменти.
Дай ми душата си.
- Да ти го начукам!
Не си ти този, който ще ме победи.
- Сега! Убий звяра докато е ранен!
- Помогни ми, Ваако!Убий го!
Ваако?
- Прости ми...
- Перфектно.
Не.
Не-е-е!
Кави ще са възможностите на това?
- Мислих те за мъртъв.
- С мен ли си, Кира?
- Винаги съм била с теб...
Бях...
Запазваш това, което си убил.
Timing:FASTUKA