Чий ред е?На Колийн ли?
Зла като ...костенурка.
Зла като гърмяща змия.
Зъл като г-н Брей.
Зла като стоножка с ишияс.
-Твой ред е.
Бавен като...меласа.
-Бавен като охлюв с патерици.
-Идват още от тези.
Чух г-н Брей да ги нарича имигранти.
- Всички сме имигранти,Брайън.
Просто някои са дошли в Америка по-рано от други.
- Матю е влюбен!
- Колийн!
- Добро утро,д-р Майк.
- Добро утро,Робърт И.
Ще му погледнеш ли подковата докато пазаруваме?
- Да,с удоволствие.
- Робът И също ли е имигрант?
- Той е роб,тъпчо!
- Матю!
- Робърт И не е дошъл тук по свое желание.
- Това е ясно.
- Ами шайените?Те имигранти ли са?
- Не.Те са тук много преди всички нас.
Сгреших- не всички сме имигранти.
- Как си,Джейк?Ще ме избръснеш ли?
- Още нямам от тези.
- О!Г-ца Олив се е върнала!
- Коя е тя?
- Сестра ми.
- Закарай каруцата при Робърт И.
- Ами Били?
- Върви!Прави каквото ти казвам!
- Но той се нуждае от лекар!
- Джейк ще се погрижи за него.
- Липсвахте ни г-це Олив!
- Ангелчета ми!
Ела тук,Брайън!
- Г-це Олив!
- Разбрах,че майка ви е починала,чак когато
стигнах Ел Пасо в Мексико.
Същото се отнася и за жена ти.
Какво се случи?
- Питай нея.
- Мод страдаше от коронарна тромбоза.
Получи инфаркт.
- Олив Дейвис.
- Михаела Куин.
- Тя е истински лекар,чак от Бостън.
- Всички я наричат д-р Майк,освен мен.
Аз започнах да й викам "мамо".
- Шарлот й ги остави на смъртният си одър.
- Така ли?
- Лекар ли?Точно това ни трябва.
Имаме болен каубой.Има температура още от Ел Пасо.
- Ще погледна.
- Добре дошла,Олив.Намери ли сребърни мини?
- Не беше нужно.Толкова поевтиня,че не си заслужава да се цапаш.
- Имам болен каубой.Нещо против да го прегледаш?
- Добре.
- Пренеси го в бръснарницата,Джейк.
- Извинявай.
Хорас!
Помогни ми!
Казват,че жена лекар не може да оцелее тук.Но аз няма да се предам.
И вече не съм сама.Наследих семейство.
И това може би е най-голямото предизвикателство!
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
- Емили,добре ли сте?
- Бебето не се чувства добре.И на Сам му е лошо.
Едва стана от леглото тази сутрин.
Извини ме,д-р Майк, на трябва да започвам да приготвям обяда.
- Искаш ли да прегледам Сам?
- О,не.Той винаги се оправя.Ще се обади на Джейк ако има нужда.
- Ами бебето?
- Нищо й няма.Само трябва да поспи.
- Донесох подаръци за всички.
Ще отидем до ранчото да ги вземем.И ще ви приготвя обяд.
Печено пиле със сос и картофено пюре.
Добре дошла сте с нас,г-це...д-р Куин.
- Хайде,мамо.
- Не,не,вие деца вървете.Сигурна съм,че имате много да наваксвате.
- Ще ги върна за вечеря.
- Добре.Благодаря.
- Хайде!
- Две чаши.
Щипка сол.
Една или две?
Мас.
Разрязваме на малки парченца.
- Точно приготвях вечерята.
- Няма нужда.Донесохме каквото остана..
- Благодаря.
- Е...време е да тръгвам.И без това трябва да се погрижа
за болният каубой.
- Довиждане,сине.Чао скъпа.
- Не беше ли редно да поканим г-ца Олив да влезе?
- Съжалявам.Просто съм малко уморена тази вечер.
- Искаш ли да видиш подаръците ни?
- Хубаво е.Чудесно е!
- Г-ца Олив каза,че съм достатъчно голям.
- Да убиеш друго човешко същество?!
- Да защитавам семейството си.
- Г-ца Олив каза,че сега той е мъжът в семейството.
- Много млад мъж!
- Но мъж!
- Хоръс!
- Само минутка,докторе.
- Съжалявам,че те накарах да чакаш.
- Не,очарователно е да видя това.
Да превърнеш английската азбука съставена от 26 букви
само в точки и тирета!
- Нищо особено.
Това дойде за теб.
- О,най-накрая!
- Повечето жени биха се зарадвали на нови обувки или шапка от
каталог,но ти...лекарствата те правят щастлива!
Нека ти помогна!
- Не,няма нужда.Благодаря.
- Извинявай.
- Няма нищо.Нека ти помогна.
- Няма нужда.Не искам да те притеснявам.
- Къде ти е каруцата?
- Работата ще почака.
Само телеграма до президента Грант.
- Сериозно ли?
- От Черният чайник.
Изглежда Линкълн е измислил това и сега всеки може да
пише на президента като на приятел.
- Правителството на Линкълн освободи робите.
- Правителството на Линкълн изпрати полковник
Шивингтън на територията на Колорадо.
- Беше препоръчан след случая в Сейнт Крийк.
- Сега го извикаха във Вашингтон и ще го замести
някой си Къстър.
- Това все пак е нещо,нали?
- Кой казва,че ще е по-добре?
- Не би могло да е по-зле.
- Д-р Майк!
Д-р Майк!Д-р Майк!
Бебето изгаря от температура.
- Какво по дяволите мислиш,че правиш?
Опитваш се да убиеш това дете ли?
- Опитвам се да го спася.
Трябва да сваля температурата,а това е най-добрият начин.
- Не!Трябва да го завиеш да се изпоти за да свалиш температурата!
- Емили,Сам със същата температура ли е?
- Да.
- Продължавай!Довери ми се!
- Остави пациента ми намира!Той е добре!
- Вече наистина е добре,Джейк!Мъртъв е!
Инфлуенца!
- Грипът!
- Моля те,мамо,нека дойда с теб в града!
Обещавам да не се разболея от грип.
- За съжаление бактериите не зачитат обещанията,Брайън.
- Кой ще се грижи за нас?
- Аз,глупачке!
- За ваше добро е!
- Ами ти?
- Аз подписах нещо,което се нарича Хипократова клетва,когато станах лекар.
И част от това е,че трябва да се грижа за пациентите си.
- Ами ние?!Ние сме ти семейство!Или поне така се предполага!
- Ние сме семейство!Точно затова искам да останете тук,защото е
по-безопасно!
- Г-ца Олив ни разрешава да останем при нея!
- Не!
- Защо не харесваш г-ца Олив?
- Няма нищо общо с това!
Имам основание да смятам,че нейният каубой донесе грипът от Мексико!
Била е изложена на риск!
- И ти също!
- Не до такава степен!
- Все още!
- Хайде!
- Нека ти помогна.
- Какво за бога правиш на горкия човечец?
- Пускам кръвта му да тече.
- Това е варварщина!
- Нищо подобно.Изтеглям отровата от него.
- Г-н Сликър,не е ли по-разумно да работим заедно?
Имам в предвид,че бих могла да ви помогна!
- Както помогна на жена ми,когато умираше?
- Идвам да проверя как са Емили и бебето.
- Добре са.Благодаря.
- Извинете ме!Аз съм техен лекар
и съм тук да ги прегледам!
- Емили!
- Д-р Майк!
- Трябва да почиваш!
- Да почива?!Трябва да се занимава с нещо.
Това направих аз,когато съпругът ми почина.
Станах рано сутринта и се захванах с ранчото!
- Емили е била двойно повече изложена на грипа,
Ако не се погрижи за себе си ще бъде още по-застрашена!
-Предполагам,че благоразумните хора може да не са съгласни.
Нека Емили да прецени сама.
- Ти си специалист по скотовъдство,а аз по медицина!
Не те уча как да се грижиш а твоя добитък,така че не ме учи
как да лекувам пациентите си!
Искам да почиваш сега!
И ще съм ти благодарна да се консултираш
с мен преди да даваш опасни оръжия на някое от децата ми!
- Твоите деца?!
Шарлот ми беше най-добрата приятелка.В интерес
на истината тези деца трябваше да живеят с мен!
- Но не твоето име каза на смъртният си одър!
- Как си,Грейс?
- Горе-долу.Хайде вземи ги.
- За какво?
- За един от тези.
- За кого е този път?
- За мен.
- Какви ги дрънкаш?
- Искам да съм сигурна,че съм се погрижила за това,
в случай че се заразя.
- Не всички заразени умират!
- Но ако умра,ще ми направиш ли хубав?А Робърт И?
- Не,няма.
- Защо не?
- Защото няма да се разболееш и да умреш.
- Как, по дяволите,знаеш това?
- Защото няма да го позволя!
Няма да ти позволя!
- Какво искаш да кажеш с това,
че не мога да поръчам още уиски?
- Можеш,но няма да дойде!
- Защо по дяволите?
- Защото дилижансът няма да идва докато не изчезне грипа!
Нарича се епидемия,нали?
- Боя се,че е така.
- Но на мен ми трябва това уиски.
- Има по-важни неща от уискито.
- Като?
- Лекарства,храна,припаси.
- Хорас,имаш температура.Искам да се прибереш
и да си легнеш.
- Хванал съм го,а?
- Боя се,че е така.
- Защо не затвориш?
- Не съм затварял посред бял ден от големият порой!
- Хорас,без дилижанс няма да има поща и без това.
Искам да разбъркаш това в чаша вода и да го изпиеш!
Това е хинин.Би трябвало да свали температурата ти.
- Благодаря, докторе!
- Изчакайте си реда!
Има достатъчно за всички!
- Не е честно да грабиш!
- Но Джейк,трябва да даваш пример!
- Бих искал да помогна,отче,но така седят нещата!
- Трябва да поговорим!
- В момента се опитвам да въведа ред тук!
- Не става въпрос само за момента!
Имаме много сериозен проблем!
- Това е ясно като бял ден!
- И не говоря за това,че дилижансът няма да дойде,
а за това,че трябва да се посъветваме.
Трябва да направим нещо да спрем разпространението!
- Нищо не може да направим!
- Можем!Може да изолираме болните!
- Какво общо има това?
- Инфлуенцата се причинява от микроби.
Поне има такава теория.
- Теория?!
- Какво по дяволите е микроб?
- Прилича на малко животно,прекалено малко,
за да се види от човешко око.
- Моля ви,послушайте ме!
Имаме основание да смятаме,че тези микроби
са много заразни!
- Какво означава това?
- Това означава,че могат да преминават директно
от един на друг човек много лесно!
- Предполагам,че тези микроби могат да скачат!
- Не знаем точно как се разпространяват,
но знаем,че е при контакт с хората.
- Да не казваш,че е заразно?!
- Точно така!
- Ами...какво ти трябва?
- Болница.
- Нямаме луксозна болница тук!
- Не истинска болница,но на същият принцип.
Трябва ни място да изолираме болните
и да ги лекуваме както трябва.
- Можем да използваме църквата!
- Благодаря,отче,но ми трябва място с много стаи!
Трябва да отделим болните,които са на
различен етап от болестта.
- Нямаме такова място.
- Имаме.
Пансионът на Шарлот.
- Сега е пансион на банката.
- Само ще го вземем на заем.
- Това е нахлуване.
- Това е спешен случай!
- Дай ми това!
Ей,не си платил!
- Няма значение!Сама ще го направя!
- Доведете всички болни тук!
Ако не го направите,скоро градът ще опустее!
- Д-р Майк!
Д-р Майк!
Грип е!Снощи вдигна температура!
- Има стая горе!
Ти чакай тук!
- Защо?
- Матю ще те отведе у дома.
- Не!Няма да се върнем там съвсем сами!
Какво ще стане ако и двамата се разболеем?
Нама да има кой да се погрижи за нас!
Прекалено заета си да се грижиш за другите!
Можеше да умрем там без никой да разбере,
но на кой ли му пука!
- Колийн!Епидемията е в разгара си и
колкото по-малко сте изложени толкова по-добре!
- Не!Оставаме!
И аз ще се погрижа за Брайън!
Като семейство!
- Време е да измиеш Томи!
Хайде!Веднага!
- Отче!
- Вдигни му главата,Съли.
Хининът би трябвало да свали температурата му.
Това е последният!
И дилижансът няма да дойде!
- Шайените варят чай,който действа добре на температура.
- От какво се прави?
- От лилава есхинацея.Мога да донеса малко.
- Не се притеснявай,не мога да го използвам.
- Защо?Защото е индианско лекарство ли?
- Разбира се,че не.
Защото не знам точната доза и реакция на организма.
- По-добре от нищо.
- Не мога да експериментирам с хора.
Просто не мога да се доверя на лекарство,
което не ми е познато.
- Звучиш като един друг познат.
- Кой?
- Джейк Сликър!
- Хайде,Хорас!Д-р Майк ще те оправи!
- Майра,добре ли си?
- Нищо ми няма!Ханк затвори бара.
Хвана го страх!
- Ами ти?Не се ли страхуваш?
- Бях болна от грип веднъж и оживях.
Помислих,че може да имаш нужда от помощ.
- Имаме достатъчно помощ!
- Разбира се,че мога да използвам помощта ти!
- Тя е курва!
- Тя ми е приятелка!
- Не ми казвай в каква компания седиш!
- Емили?!
- Дойдох да помогна!
- Сигурна ли си,че имаш сили?
- Разбира се.
- Дойдох да се разсея да помогна.
- Точно както ти казах!
- А бебето?
- Добре е!Хенри я наглежда.
- Ела с мен!
- Какво да правя?
- О!Ами...Хорас се нуждае от измиване.
- Имаш в предвид целият?!
- О,не.Гърбът и гърдите ще е достатъчно.
- Трепериш.Тръпки ли те побиват?
- Не,г-жо.
- Притесняваш ли се?
- Да,г-жо.
- Недей.Всичко ще бъде наред.
Затвори очи сега.
- Температурата му не спада.
Да ти донеса ли малко супа?
- Не.
- Не можеш да затвориш сега,Лорън!
- Отваряй!
Трябва ми тютюн.
- Утре сутрин!За два часа!
Така ще бъде докато дойде дилижансът!
- Какъв е смисълът да чакаме?
- Нама да се свърши всичко!
- Брашното вече свърши!
- Отвори или ще влезем да си вземем каквото ни е нужно!
- Чу какво каза човека,Ханк.
Магазина ще бъде отворен сутринта.
- Е...ще бъдем тук в ранни зори!
- Д-р Майк,трябва да починеш!
- След малко.
- Джейк!
- Имаш ли малко хинин в повече?
- Колийн,донеси ми вода.
Благодаря.
- Оценявам това.
- Къде да го сложа?
- Мисля,че има свободно легло горе в предната стая.
- Г-жа Томпсън почина снощи.
- Колийн,подай ми каната.
Благодаря.
- Една за Хорас,една за Брайън и една за...г-н Сликър.
- А ти?
- Това е всичко.
- Съжалявам за лошите неща,които казах.
- И аз съжалявам.
Баща ми често трябваше да излезе,когато исках да остане.
Изглежда съм забравила какво е чувството.
- Д-р Майк.Цяла седмица те гледам-
начина, по който се грижиш за хората.
Ще стана лекар като порастна.
Като теб!
Д-р Майк!
Брайън!
- Здрасти,мамо!
- Брайън!О,Брайън!
Брайън ще се оправи.
- Може ли да вляза?
- Хининът свърши.
Нямаме какво да й дадем.
- Къде отиваш?
- Ще доведа шайенският лечител!
- Чакай!Нека аз да отида!
- Занеси това на Танцуващият облак.
Той ми е приятел.Това ще те предпази.
Той е в лагера на Черният чайник край Мечешкият поток.
Кажи му,че се нуждаем от помощта му.
- Знам пътя.
- Ей,войнико!Къде ти е патрула?
- Съли?
Искам да видя мама.
- Тя спи.
- какво и е?
- Хвана грип,също като теб.
- Това е стаята,в която мама умря.
- Не мисли такива неща.
- Какво ще стане ако и д-р Майк умре?
- Няма да умре.
- Обещаваш ли?
- Обещавам.
Хайде!Връщай се в леглото.
Натежал си.
- Олив,Олив...децата....ако аз...
- Не се тревожи за децата!
Освен това ще се оправиш!
Чуваш ли?!Ще се оправиш!
- Новият бял началник-Къстър.
- Той е отвън.
-Чакайте!Чакайте! Какво мислите,че правите?!
Върнете я обратно!
Къде за бога си мислите,че отивате?
- Да получи помощ.
- Тя не е в състояние да ходи никъде!
Поне не по този начин!
- Сигурен ли си за това?
- Семейството на д-р Майк трябва да знае колко е болна!
- Ще живее ли?
- Бори се.
- Но ще оживее ли?
- От теб зависи.
- Какво си мислиш,че правиш като го водиш тук?
- Радвам се,че си по-добре Джейк.
- Е...Поне не се е влошила.
- Трябва да пие от този чай.На всеки час.
И има достатъчно чай в торбата за останалите.
- Аз ще го приготвя.
- С какво мога да ви помогна,сър?
- Казвам се Къстър,генерал Къстър.
- Натъкнахме се на пресни индиански следи до реката.
Виждали ли сте индианци?
- Не.Нали?
- Добре дошъл сте да претърсите мястото,генерале,
но трябва да ви предупредя,че имаме епидемия от грип.
- Съли!
Съли!
Децата....добре ли са?
- Не заспивай!Не заспивай!
- Мамо!
- Д-р Майк!Д-р Майк!
- Казах ти,че ще се оправиш!
Хайде!Д-р Майк се нуждае от почивка.
Всички вън!
- Точно както ми обеща!
- Върви!
ПРЕВОД И СУБТИТРИ ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА