- Хорас,искам да копая злато в парцела
на запад от Уилоу крийк-точно до моята воденица.
- Добре,г-н Хардинг, но трябва да телеграфирам
да за проверя дали мястото не е заето.
- Би трябвало да получим отговор до няколко дни.
- Докато чакаме, искам да си мълчиш за това.
- Разбира се.Положил съм клетва.
- Всички искове са конфиденциални.
- Дръж си устата затворена!
- Уиски!
Глух ли си?Уиски!
- Не сервирам на хора,които още не се бръснат!
- Знаеш ли кой съм?
- Знаем кой е баща ти.
- Това стига ли за чаша уиски?
- Веднага изпълнявам поръчката.
- Хей!
- Внимавай къде ходиш,хлапе!
- Хей, току-що си купи яйца!
- Не ми трябват яйца.
- Махни си ръцете от мен!
- Матю!
- Мамо!
- Д-р Майк!
- Престанете!
Спрете!
- Достатъчно!
- Той започна!
- Предизвикал си бой със сина ми?
- Не,сър. Калвин започна.
- Вашият син блъсна моя и той си изпусна яйцата.
- Мисля,че е по-редно да се извините.
Казват,че жена лекар не може да оцелее тук.
Но аз няма да се предам.
И вече не съм сама.Наследих семейство.
И това може би е най-голямото предизвикателство!
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
- Колко трябва да изпия от това?
- Всичкото,г-н Стоун.
- Нарича се камфор и ще успокои стомаха ви.
- Точно това ми трябва.
Не мога да задържам храната.
Чувствам се толкова отпаднала.
- И виж това.
Пада всеки път щом я среша.
Не е климактериума,нали?
Д-р Майк,ще стана ли стара и съсухрена?
- Разбира се,че не.
Все още си млада.
- Не се чувствам млада.
Дори зъбите ми се клатят.
- Зъбите?
- Венците ми кървят.
- Ще ти дам да втриеш стипца в тях.
- Как сте,г-це Олив?
- Не се чувствам много добре.
А вие?
- И аз.
Толкова ми е зле,че трябваше да прекратя
упражненията на църковния хор.
- Разтроен стомах?
Забелязал ли сте окапване на косата?
- Откъде знаете?
- Вие сте четвъртият човек с подобни симптоми.
Езра има същото.
Прилича ми на някакво отравяне.
- Искаш да кажеш,че някой се опитва да ни убие?
- Не.
Може всички да сте яли нещо развалено.
- Имам ужасно горчив вкус в устата си.
- И аз също.Като някакъв метал.
- Да!
- Какво сте пили?
Откъде взимаш водата си?
- Улилоу крийк.
- Кой друг взима водата си от там?
Всички в града ли?
- Аз-да.
- Не и аз.
- Много хора имат кладенци.
- Сигурен ли сте,че не сте пил вода от там?
- Да,г-жо.
- Тогава това не е източника.
- Какво е това?
- Менте.
- Езра,имаш спиртна фабрика ли?
- Не,г-жо.Купих го от Хепи Уолкър.
- Той откъде взима водата си?
Уилоу крийк.
- Какво търсим?
- Нещо необичайно.
Което обикновено не е тук..
- Ето една дървесна жаба.
- Нямаше това предвид.
- Ето тук.
Между камъните.
- Това е нещо сребърно.
- Подай ми тумбестото канче.
- Чудех се защо го носиш.
- Какво има?
- Не мога да съм сигурна,но..
кой има никелова монета?
- Това е живак.
- Откъде извира Уилоу Крийк?
- Нека да помисля.
Извива се нагоре по хълмовете и..
минава точно през новия участък на г-н Хардинг..
О,боже!
- Какво?
- Не трябваше да казвам нищо за този участък.
- Моля те, не казвай на никого-заклел съм се.
- Няма,не се притеснявай.
Но..къде отива реката след това?
- Извива се и минава през воденицата на Хардинг..
- Златната мина?
- Да.
Чупят всички камъни там,за да отделят златото.
- Благодаря ти, Хорас.
- Моля те не казвай нищо.
- Обещавам.
- Г-н Хардинг,може ли да ви кажа две думи?
Случайно да използвате живак
в разработването на мината ви?
- Разбира се.
Това е най-добрия начин да отделиш златото от рудата.
- Възможно ли част от този живак
да е попаднал в Уилоу Крийк?
Потокът минава точно през вашата воденица.
- Минава покрай още дузина воденици.
- Имате ли нещо против да дойда и да взема проби?
Хората тук се разболяват и съм притеснена..
- Много добре знаете,че съм против.
Не допускаме външни лица.
Много хора навлизат в чужди участъци,
което води до стрелба и убийства...
- Вие сте тези,които убиват.
- Изгубих двама приятели във вашата мина.
- Работя безопастно.
- Г-н Хардинг,отравянето с живак действа бавно-
докато дробовете и бъбреците откажат,
и умираш в болезнени гърчове..
- Страхотна измишльотина.
Но не е мой проблем.
- О,ваш е,сър!
- Да вървим.
- Г-н Хардинг,ако докажа пред властите в Денвър,
че този живак идва от вашата воденица,
ще ви закрия.
- Крайно време ще е .
- Стойте далеч от земята ми.
Нарушителите ги застрелват.
- Трябва да взема проба от водата край воденицата.
- Аз ще взема.
- Ще дойда с теб.
Трябва да направя някои тестове на самия източник.
- Ще ми покажеш и аз ще ги направя.
- Не мога да вярвам на резултатите.
- Правил съм анализ на руда,ако мислиш...
- Не е това.
- Съдята може да реши,че резултатите са подправени.
Ясно им показа,че имаш сметки за разчистване.
- Пътуването е много опасно.
- Ще се справя.
- Чу какво каза Хардинг,
ще застрелят всеки,който отиде на мястото.
- Ще трябва да внимаваме.
- Ако дойдеш, ще ме забавиш и повече хора ще се разболеят.
- Добре.
- Ще отида сама!
- Сега ще тръгнеш да се оправяш с тази вода?
- Защо мислиш така?
- Защото те познавам.
- Някой трябва да спре Хардинг,
преди да е станало късно.
- Съли ще идва ли?
- Иска да отиде сам.Казва,че ще го забавя.
- Яздиш толкова добре колкото и той.
Сигурно има друга причина.
- Ами,това е дива местност.Може да бъде опасно.
- Знаеш ли,какво си мисля?
Мисля,че се страхува да остане насаме с теб.
- Защо ще се страхува?
- Нямам представа!
А ти?!
- Ами пазачите?
- Няма да са тук до обяд.
- Не е късно да се върнеш.
Не мога да се грижа за теб.
- Няма да се наложи.
СОБСТВЕНОСТ НА МИНИ ХАРДИНГ-НАРУШИТЕЛИТЕ СЕ ЗАСТРЕЛВАТ
- Не хаби водата.
- Не може да пием от реката.
Ще ни трябва време докато стигнем до извор.
- Не може ли да запалим огън?
- Не.
Някой може да го забележи.
- Лека нощ.
- Защо не ме събуди?
- Казах ти,че тръгваме по изгрев слънце.
- Можеше поне да ми дадеш знак.
- Току-що го направих.
- По-добре побързай и прибери тези боклуци.
- Не са боклуци!
- Поне не използвай този луксозен сапун.
Щом аз го подушвам,значи всеки може.
- Знаех си,че това е лоша идея!
- Джейк,спри този кон.
- "Нарушителите се застрелват щом ги забележим-
Клей Хардинг".
- Ела тук,Брайън.
- На този са му свършили проблемите.
Вкарайте го в бръснарницата,хора.
- Д-р Майк и Съли тръгнаха вчера,за да вземат проби
от водата близо до воденицата на Хардинг..
Трябва да ги предупредим!Кой идва с мен?
- Но Олив,ти не се чувстваш добре.
- Нито пък вие.
- Аз ще отида.
- Но ние обещахме да се грижим за децата!
- Аз ще отида.
- Ще те гръмнат,ето какво ще стане!
- Само защото ти не си смел..
- Не съм глупак!
- Това е въпрос на мнение.
- Е,аз тръгвам.
Ами ти,Джейк?
- Имам работа тук.
- Не може просто да ги оставим да застрелят д-р Майк.
- Ами ако някой иска да се подстриже?
- Д-р Майк е помогнала на много хора в този град!
- Джейк е страхливец!
- Така ли?-Кой е страхливец?!
Ще дойда ако и ти дойдеш!
Ами ти старче?Ще полудуваш ли?
- Разбира се!
- По петите им сме.
- Да починем тук.
- Не спирай заради мен.Мога да продължа.
- Спираме заради конете.
- Ще продължим по тъмно.Съгласна ли си?
- Разбира се.
- Спокойно!
- Какво има?
- Не знам.
Може да е мечка...или вълк..
- Планински лъв.
- Планински лъв?!
- Стой!
- Съли!
- Хайде,трябва да вървим.
Остави всичко ненужно.
- Няма ли да догоним конете?
- Вече са избягали.
- Хайде!Да вървим!
- Хайде де!
- Ще се разделим на четири и ще се срещнем при реката.
- Какво си мислиш,че правиш?
- Идвам с вас.
- Това не е детска работа.
- Не виждам деца..
а вие отче?
- Не. Да вървим.
- Когато искам да спрем,ще си вдигна ръката.
- Добре, да вървим.
- О,Боже!
- Добре ли сте?
- Не мисля.
- Един по-малко.
- Боклук,а?
- Реката трябва да е натам.
- Хей вижте тази скала.
- Хайде,Хорас.
- По-добре да направим лагер тук,преди да се е стъмнило.
- За мен е удобно.
- Аз ще спя тук.
- Хей,това е моето място!
- По-тихо!И без огън.Може да ни забележат.
- Хей,вижте!
- Скункс.
- Оставете го на мира!Няма да ни притеснява.
- Не обичам скунксове!
- Издавай скункски звуци!
- Скунксовете не издават звуци.
- Тихо!Ще го изплашиш!
- Какво правиш?
- Не го ядосвай!
- Скунксове са просто симпатяги.
- Какво правиш?
- Да се махаме оттук!
- Не!
Не!НЕ!
- Боже!
Тази воня никога няма да се махне!
- Казах ви!
- Не може нищо да направим освен да ги изгорим!
- Просто ги изхвърлете!
- Това е алкохолната фабрика на Хепи Уокър.
- Да проверим ли дали е тук?
- Не.
Той е луд.Стреля по всичко,което се движи.
- Изчакай тук.
- Мъртъв е.
- Сигурно е от натравянето.
- Трябва ли ти тази палатка?
- Може да завали.
- Добре,ще я оставя.
- Ами стомната?И тя ли ти трябва?
- Това е доказателство.
Доказателство!
- Кой мислиш,че е пътя?
- Този в дясно.Води точно до воденицата.
- Не,този в ляво.Бил съм тук преди.
- Точно така!Ляво!
- Но аз видях картата!
- Повечето карти са безполезни.
- Вървете на дясно.Познавам реката.
- Както познаваш скунксовете ли?
- Аз ще водя!Наляво!
- Мисля,че трябва да тръгнем по този път.
- Да,бе!Ти пък какво знаеш?
- Знам достатъчно,че да съм с дрехи сега.
Ако минем оттук ще спестим половин ден.
- Е,аз тръгвам оттук.
- И аз!
- Хей,чакайте!
- Това не е ли същата скала?
- Невъзможно!
- Пазачи!
- Ранена ли си?
- Мисля,че е счупена.
- Г-це Олив,кога ще се върне мама?
- Не се притеснявай.
Потерята трябва да ги е намерила досега.
- Вероятно сега се прибират.
- Надявам се,че сте прави.
- Прави и ли не,като се притеснявате,няма да
постигнете нищо.Така,че какво ще кажете за малко сладки?
- Грейс!
- Трябва да отвориш ресторантче.
- Каква идея.
- Готвиш чудесно.
- Готвиш по-добре от всеки в града.
- Просто сте гладни.
- Много хора биха платили добре за топло ястие.
- Можеш да го кръстиш "Ресторантчето на Грейс".
- И как ще го направя като нямам място?
- Може да те подкрепя.
Знам,че обичаш да работиш за мен.
- Едно ресторантче ще е от полза за града.
- Може да започнеш на открито. Да сложиш маси.
- Имам място точно зад конюшната.
- Никога не съм чувала подобни глупости!
- "Ресторантчето на Грейс"...
- Боли ли те китката?
- Тъпа болка.
- По-добре да починем.
- Благодаря ти,но не е нужно да ме изчакваш.
- Не е срамно да позволиш на хората да ти помогнат.
- Извинявай.
Само исках да ти покажа,че и аз мога като теб.
- А я ме виж-почти съм безпомощна.
- Защо не престанеш да се опитваш толкова упорито?
- Стари навици.
- Зарежи ги.
- Познайте какво ви носим.
- Пиле!
- Не съм гладен..
- Хайде,това е любимото ти и Робърт И...
- Робърт И!
- О,не,Колийн!Това е коня на мама!
- Застреляли са ги?!
- Не знаем това.
- А Матю? Къде е Матю?
- Вижте!Чантите на седлото липсват.
- Това може би значи,че са пуснали конете
и са продължили пеша.
- Точно така!
Сигурна съм,че е така!
- Ще пресечем тук.
- Внимавай къде стъпваш.
- Не!
Имам по-добра идея.
- Това ще убие и двамата.
- Тук е дълбоко.
- Хайде!Да ги хванем!
- Хайде!
- Сигурно течението ги е отнесло.
- За човек,който е почти "безпомощен" се справи добре.
- Извадихме късмет.
- Шайените биха казали,че съм ти длъжник.
- И двамата сме длъжници един на друг.
- Мислиш ли,че дрехите са изсъхнали?
- Не знам.Ще проверя.
Не гледай.
- Не съм си и помислила!
- Дръж си очите затворени.
- Ти закопчай копчетата.
- Благодаря ти.
- Съли!
- Какво?
- Ела вътре.
- Скоро ще спре.
- Не се инати.
- Стар навик.
- Зарежи го!
- Ще сложим парченце железен пирит вътре.
- Фалшиво злато.
- Точно така.
- Искам да сипеш малко от това.
Внимателно! Киселина е.
- Каква е тази миризма?
- Водороден сулфит.
Сега откъсни парче плат от полата ми.
- Ще потопим парцала в реката,
ще го сложим върху колбата и ако има живак във водата,
трябва да почернее.
- Това е !
- Стойте на място!
- Бягай!
- Пропусна.
- Какво не бих дал за малко топли бисквити.
- Бекон - цвърцящ в тигана...
- Заешко задушено,със сос и картофи
и бяла торта за десерт.
- Хей,вижте!
- Същата скала!
- Какво по дяволите...
- Как се озовахме пак тук?
- Объркали сме се в гората.
- Казах ви,да стоим до реката.
- "Казах ви,да стоим до реката."
- Яздим толкова време и сме доникъде!
- Защо въобще правим това?
Чия брилянтна идея беше това?
- На Отчето!
- Той ни прецака.
- Сигурно се е престорил,че се удря в този знак.
Вероятно изобщо не е имал намерение да идва.
- Ами докторката?!
Ако не си беше пъхала носа,където не й е работа...
- Какви са тези боклуци?
- Това е лесен начин за тестване за живак във водата.
- Нищо й няма на водата.
- Бихте ли пил от нея,г-н Хардинг?
- Няма да участвам в мелодрамите ви..
- Добре.
Тогава нямате нищо против да пратим пробите
за анализ в Денвър..
- Думата на баща ми е достатъчна.
- Нека ви напомня д-р Куин - вие сте тези,
които сте извършили престъпление,нахлувайки в имота
ми без разрешение.
Въпреки ясните предупреждения.
- Вие отказахте разрешение.
- И всички знаем защо.
- Мините ви не са безопастни.
- Имам право да ви застрелям.
- Това няма да е края,г-н Хардинг.
Ще ви разкрият и ще ви обесят.
- Бен!
- Сложи ги в тази палатка и никой да не ги притеснява.
- Ще се оправим с това сутринта.
- Дявол да ги вземе всички!Да се прибираме!
- С празни ръце?
- На кой му дреме!
- Никога няма да го забравим!
- Дори не съм сигурен накъде е дома!
- Натам!
- Това е вълка на Съли!
- Какво мислиш,че ще направят?
- Ще ни отведат някъде..да прилича на нещастен случай..
- Идвайте сега!
Веднага!
- Фил,ще ми трябва стола.
- Момчето ми се разболя..
Трябва да го оправите.
- Какво стана?
- Много ме боли стомаха.Ужасно е.Повръщах.
- Пил ли си от водата от потока?
- Разбира се,че не. Имаме си извор...
- Имаш ли горчив вкус в устата си?
- Да.
- Ял ли си или пил нещо смесено с тази вода?
Нещо необичайно?
- Само това менте,което донесохте.
- Пил си това?
- Пълно е с живак!
- Но ти каза,че всичко е наред-водата е годна.
- Ти донесе тази отрова тук!
- Вие я създадохте!
- Помогни му..
- Чантата ми я няма...
-Но си лекар - направи нещо!
- Донесете ми въглен на прах ако имате.
- Въглен?
- Поема отровата.
Ще глътне малко.
- Донесете й.
Поеми си дълбоко въздух..ето така..
- Дишай момче..
- Дишай!
- Калвин ще се оправи.
Въгленът подейства.
- Може ли да го видя?
- Изпратих един от хората ви в града да донесе
малко камфор- ще успокои стомаха му.
Давайте му много мляко и ...
разбира се да не пие от тази вода.
- Да..водата..
Най-добре да предупредим хората да не пият от нея.
- Това не е достатъчно.
- Рибата,животните..всичко е засегнато.
- Знаете ли колко ще струва да променим начина на работа?!
- Не говоря за пари, а за цената на живота!
- Почти изгубихте Калвин!
- Може да построите изкуствено езеро,да го преградите
за да не може отпадъците да се изливат в реката.
- Да,мога да направя това.
- Кога?
- Ще говоря с майсторите..
Ще говоря с тях днес.
- Добре.
- Какво ви дължа?
- Може би вместо да ми плащате може да...
обезпечите семейството на Хепи Уокър.
- Добре.
И ще ви дам два коня да се върнете в града.
- Благодаря ви.
- Аз..
Аз съм този,който трябва да благодари.
Благодарен съм ви за това,което направихте за Калвин.
- Хей,шефе!
- Матю!
- Д-р Майк!
Добре ли си?
- Защо следваме един вълк?
- Млъкни!Ти ни изгуби!
- Трябва да ..Вижте това!Вижте!
Виждате ли този мъх от тази страна?
- Това не е мъх,а плесен.
- Ей,д-р Майк!
Момчета!Съли!
- Хорас!
- Открихме ги!
- Ранена ли си?
- Просто паднах и си счупих китката.
- Д-р Майк търсим ви цяла вечност!
Дни наред!
Така каза и Матю!
- Хората в града се притесниха да не ви застрелят.
- Слава богу,че ни открихте!
- Хайде момчета,да ги заведем у дома!
- Това не е пътя!
- Защо аз да не водя?
- Върнаха се!
- Вижте!
- Мамо!
- Слава на Бога!
- Мамо!
- Толкова се притеснихме!Какво стана?
- Нищо страшно.
- Матю!Радвам се,че се върна.
- Толкова се радвам да ви видя!
- Слава богу,че сте добре!
- Хубаво е да си у дома,братко!
- Три пъти ура за потерята!
- Ура!
- Трогната съм,че сте тръгнали да ни помогнете.
- Но има още добри новини-
Г-н Хардинг обеща да не излива повече живак в потока!
- Какво се е случило с дрехите ви ?
- Скункс.
- Е,господа,идвате точно навреме за откриването на
моето ресторантче.Искате ли топла храна?
- Умираме от глад!
- Защото имам боб,ябълков пай,царевичен хляб..
- Царевичен хляб!
- Маже би искате първо да се освежите?
- След като ядем.
- Хайде,мамо.
- Сега идвам.Вие вървете.
- Видя ли,казах ти да не се тревожиш.
- Знаем кой е героя-ти ги откри.
- Изглежда не са имали нужда от ничия помощ.
- Следващият път ще последвам теб.
- Благодаря ти.
- Аз съм този,който ти е длъжник.
- Да кажем просто,че...сме квит!
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА