Още дълго ли ще продължи, г-н Уоткинс?
Щом се покаже слънцето, ще експонирам.
По-добре да е скоро.
Как казахте, че се наричат тези отцепници?
Армията ги нарича Кучетата войни. Преди да дойдат белите, са били врагове.
Сега са принудени да се борят заедно, за да оцелеят.
Шайените ги наричат...,означава "последна надежда".
Готов съм. Не мърдайте.
Не го правете.
Какво става, г-н Съли?
Помислиха, че обектива е дулото на оръжие.
Нуждаете се от лекар.
Ще отида при лекаря след като направя снимката.
Върнете ги обратно. Кажете им, че искам тази снимка.
Продължавайте да крещите така и ще поискат да ви скалпират.
Тогава ги помолете да се върнат и да стоят неподвижно.
Да опитаме пак, а?
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
Със специалното участие на КЕНИ РОДЖЪРС
Ходила съм с баща ми в Националната Галерия веднъж.
Хареса ли ви? -Да.
Но бях ужасно изплашена от една снимка на Даниел Уебстър.
Трябваше да го видите лично.
Благодаря. -Няма защо.
Още ли работите с Матю Брейди?
Не, сега работя за железницата. Правя геоложко проучване...и снимки
за лични цели, които г-н Съли ми помогна да си ги получа.
Той е отличен водач.
Знам. Не бихте могли да намерите по-добър.
Е,г-н Уоткинс, може би трябва да снимате геологията.
Не е толкова опасно като индианците.
Обществото иска да види истинския Запад, д-р Куин.
Трябва да снимате Пайкс Пийк. -Направих това преди седмица.
Ще ви донеса една от фургона ми. -Не, моля ви. Седнете, г-н Уоткинс.
Трябва да внимавате известно време. Може да имате леко сътресение.
Само съм малко замаян.
Ще се чувствам по-добре ако останете в града поне един ден.
Мислех, че аз трябва да се почувствам по-добре.
Искам да ви държа под наблюдение.
Може би ще отворя галерия и ще направя няколко портрета.
Ще остана, ако ми позволите да ви снимам, д-р Куин.
Защо за бога?
Ще направя чудесна поредица за обикновения зрител. "Животът на една лекарка."
Боя се, че няма да е много интересно. Животът ми е много обикновен.
След години снимане на войната, намирам обикновения живот за удивителен.
Особено ако го погледнеш от подходящия ъгъл.
Това "да" ли е? -Хайде, д-р Майк.
Пациентите ми също трябва да се съгласят. Разбира се.
Това "да" ли е? -Предполагам.
Ще станеш известна.
Никога не съм си мислила, че ще се преместя в Денвър.
Не се бой, ще ти идваме на гости.
И ще си идваш, когато съпругът ти идва тук по работа.
Поне ще имам тази снимка, в случай, че се почувствам самотна.
Бих искала да имам снимка на целия град.
Г-н Уоткинс, някога снимали ли сте цял град?
Не,но това е великолепна идея, д-р Куин.
Ако построя достатъчно високо скеле... Колко души ще бъдат на снимката?
Само най-изтъкнатите граждани. Около педесетина.
Защо само тези хора?
Трябва да са хората, които са построили този град.
Ами тогава аз не отговарям на изискванията.
Нямам предвид точно да са го построили... а значимите хора.
Ти със сигурност си сред тях.
Мисля, че всеки, който иска, може да бъде на снимката.
Д-р Майк, този град е като кръжока по шиене, знаем кой е в него и кой-не.
Ами имигрантите? -Те не са.
Стойте мирно и не мърдайте.
Д-р Майк! Д-р Майк!
Д-р Майк, г-жа Екланд ражда! -Само още няколко секунди.
Готов съм.
Д-р Куин, чакайте ме. -Не мога. Нито пък г-жа Екланд.
О, толкова боли!
Добре се справяш...сега напъни..по-силно! Отново!
Чакайте, още не съм готов. -Но бебето е.
Точно така. -Не мога...
Напъни още веднъж.
Главата излиза, и раменете.
Момиченце.
Поздравления, г-жо Екланд.
Д-р Куин, бихте ли седнали до майката, Колийн, ти от другата страна.
Г-жо Екланд, не се притеснявайте от пеенето ми, използвам го да измеря времето
на експониране. Започваме. Не мърдайте.
Г-н Уоткинс?
Оптическата леща се счупи. -О, боже.
Най-добре да ги унищожим. -Кракът боли ли ви?
Малка рана от протриване в ботуша. -Искате ли да погледна?
Не, нищо ми няма, благодаря.
Ще направя ново стъкло и ще направя друга снимка.
Дами, надявам се, че ви харесва изложбата. Знам, че на вас ви
харесва, г-жо Фонсуорд.
Ако г-жа Фонсуорд остане още таксувай я допълнително с 5 цента.
Трябваше да чуеш какво говорят хората там.
Например?
Всякакви ужасни неща за космати вежди и грозни носове. И как г-жа Хосмър
от Ню Йорк трябвало да се роди мъж.
Видях й снимката и съм съгласен.
Мислех да се снимам, но сега не съм толкова сигурна.
Не е като да се оглеждаш в огледалото.
Така си е. Мен ме отпиши. -Мен също.
Но ще бъдете на снимката на града?
Разбира се. -Това е различно.
Какво ще кажете да я направим следващата седмица?
Какво ще кажете за утре?
Робърт И няма да се върне от Денвър до следващата седмица.
Е и? -Той трябва да е на снимката.
Г-н Уоткинс може да не тук толкова дълго.
Освен това някои хора може да възразят да се снимат с Робърт И.
Аз съм единия. -Как може да говориш така?
Защото така стоят нещата. -Не трябва да е така.
Ако някой с твоето влияние вземе отношение по въпроса, нещато може
да се променят. Отделни хора могат да променят нещата...
О, не ми чети лекции.
Д-р Майк? -Какво има, Хорас?
Майка ми. Болна е. Луис току-що я доведе.
Мамо, това е д-р Майк. Познаваш Луис, той беше при нея.
Има силни болки от вчера. -Внесете я вътре.
Хорас? Какво не е наред?
Имаме спешен случай, г-жо.
Сега си почива. -Какво й е?
Не знам още. Но знам, че има висока температура и сериозна инфекция.
Ще се оправи ли? -Не мога да ти кажа все още.
Може да е всичко от кърлежова треска до камъни в бъбреците.
Но каквото и да се окаже, знам, че майка ти има слабо сърце.
Може ли да я видя? -Добре, но само за малко.
Джими лющи царевица, а на мен не ми пука...
Добър вечер, д-р Куин. Да ви черпя едно питие?
Не, но бил искала да прегледам крака ви.
Защо? -Очевидно ви създава проблеми.
Това се отнася за много неща напоследък.
Това може да успея да го оправя. -Нищо му няма.
Г-н Уоткинс, водата едва ли е чиста, и повече вреди отколкото помага на крака.
Ръцете ви са топли. -Откога е така?
Известно време. Никога не съм виждал жена лекар.
Защо станахте лекар?
А вие защо станахте фотограф?
Реших, че ще бъда добър в това. -Аз също.
Искате ли да влезете вътре?
Имате красиви очи.
Трудно е да не забележиш, когато си толкова близо до тях.
Уискито и истината трябва да се сервират чисти, д-ре.
Има голяма нарушение на кръвоносните съдове на ретините.
Заради това имате проблеми със зрението.
Трябват ми очила? -Не, боя се, че това няма да помогне.
Предполагам, че имате Захарен диабет. Някой го наричат сладка вода.
Постоянна жажда, често уриниране, бавно заздравяване на рани по краката...
са само някои от симптомите.
Можете ли да го излекувате?
Мога да ви лекувам със стрихнин, бикарбонат и други лекарства.
Те ще облекчат някои от симптомите, но няма да спрат развитието
на болестта или влошаването на зрението.
Какво искате да кажете?
Ужасно съжалявам, г-н Уоткинс. Боя се, че ще ослепеете.
Направих я на полевата болница във Вирджиния.
Не мога да видя цялото му лице, но е странно...прилича на годеника ми.
Сгодена?
Какъв човек би ви изпуснал? -Загина във войната.
Съжалявам. -Капитан Дейвид Луис.
Може да ви се стори глупаво, но... случайно да си спомняте името му?
Мисля, че сте права..май беше Капитан Луис.
Наистина ли? Помните ли го?
Доколкото си спомням беше наистина благоразумен човек.
Какво ще стане с мен?
Зрението ще продължи да се влошава, ще отслабнете, ще дишате трудно
и вероятно ще изпаднете в кома.
Колко време ми остава?
Трудно е да се каже.
Но знам,че ще живеете по-дълго ако веднага се върнете в Ню Йорк за лечение.
Не мога. -Те имат най-добрите болници в страната.
С подходящо лечение, може да живеете години. Нуждаете се от терапия,
която аз не мога да ви осигуря.
Трябва да направя колкото мога повече снимки.
Докато все още виждам.
Но без лечение, почивка,и строга диета ще угаснете по-бързо.
Д-р Куин, не искам войната да бъде единственото, което си спомням, когато
затворя очи завинаги. Искам да направя колкото се може повече снимки.
Искам да запълня паметта си с красота и възхищение. Искам да си спомням
всеки изгрев, всеки планински връх, докосващ небесата.
И искам да си спомням жените, които изглеждат като вас в този момент.
Може ли да ви снимам? Моля?
Как е майка ти? -Не е добре.
Съжалявам. Хорас...имам работа. -Майра?
Исках да те представя. -Тогава защо не го направи?
Не мислех, че ще прояви разбиране.
Не, а ти какво си очаквал? Какво ще си помисли, като разбере, че ще се женим?
Не ме интересува какво ще си помисли.
Тогава кога ще й кажеш?
Майра, просто моментът не е подходящ. Болна е. Нали разбираш?
Разбирам.
Какво да ти донеса? -Нищо.
Ако няма да плащаш, тя има клиенти, които плащат.
Майра, ела веднага.
Къде си мислиш, че отиваш? -Плащам за времето.
Мамо, това е Майра. Искам да се запознаете, защото сме...сгодени.
Това е прекрасно. Мислех, че няма да си намериш някоя. Направи ме
много щастлива. Ела да те погледна.
Чакай..аз те познавам...видях те на улицата. Защо си облечена така?
Работя в кръчмата. -Но няма да е още дълго. Само докато
откупя договора й. -Ще се жениш за курва?
Мамо, обичам я и искам благословията ти. -Благословията ми? Ума ли си изгуби?
Махай се!
Но мамо... -Как можа?
Майра?Майра?Майра?
Няма значение какво мисли тя. Въпреки това ще се оженим.
Освен ако не си променила решението си.
Ще се радвам, когато тази врява свърши. -Не и аз. Страхотно е за бизнеса ми.
Всички се подстригват.
Жалко, че Емили ни напуска. Щях да й поръчам да ушие нова рокля за
Ингрид за снимката на града. -Кой каза, че ще бъде на нея?
Аз. -Матю, не знаем кой ще види тази снимка.
Замисли се, как ще изглежда с група имигранти на нея?
Издънка. Може да повикаме и шайените. -Защо не?
Много се мотаеш със Съли. -Така си е.
Това трябва да е снимка на града, а не само на хората,които г-н Брей
смята за достойни.
Внимавай с приказките, момче. Покажи малко уважение.
Нямам нищо против Ингрид, но ако тя дойде и другите ще се довлекат.
Аз казвам да си направят отделна снимка.
Беше решено. Без негри, без индианци...
без членове на Конфедерацията, без имигранти...и без курви.
Защо не оставите г-н Уоткинс да реши. Фотоапаратът е негов.
Но е нашия град.
Една снимка отнема повече време, отколкото да ги оженя.
Двойката може да продължи медения месец.
Г-н Съли. -Г-н Уоткинс.
Ще погледнете ли?
Виждаш ли ги? -Те са с надолу главата.
Но виждате ли ги ясно?
Да. -Това е добре.
Помислих, че ще ви бъде интересно.
Довиждане! Ще ми липсвате.
Г-н Уоткинс?
Добре съм. -Какво му е?
Брайън, имаш ли бонбон? -Не знам.
Потърси в джобовете си.
Отнесете го бързо в клиниката.
Къде си мислите, че отивате? -Хората ще си правят портрети
този следобяд. Трябва да се подготвя.
Трябва да почивате. -Има достатъчно време за почивка.
Г-н Уоткинс, не може да продължавате да се напрягате. Не сте спрял от 5 дни.
Защо да спирам сега? -Защо сте такъв инат?
Защо не направите това, което ви казвам, че ще ви помогне?
Защото въпреки добрите ви намерения, не можете да направите нищо, за да
не ослепея. Или да не умра. Нали така?
Да.
Искам да се средоточа върху остатъка от живота си. Не ми отнемайте това.
Вие сте семейство-съберете се. Матю, сложи шапката отпред.
Сложи ръка на рамото на майка ти. Ти сложи ръка на рамото на сестра ти.
Хей, Съли, защо не се снимаш с нас? -Не е редно. Това е семеен портрет.
Но ти си от семейството. -Не точно.
Брайън, решението е на Съли, а не твое.
Готов съм. Не мърдайте.
Красиво е. Струва си всяка крачка.
Шайените казват, че на това място се срещат земята и небето
да си говорят всеки ден. -За какво си говорят?
Напоследък...
затова как всичко се променя.
Не можете да спрете прогреса, г-н Съли.
Прогрес? Виждам само група егоисти, които ще направят всичко от алчност-
убиват индианци, убиват животните- бобри, бизони,лосове. Дори се избиват
един друг за парче земя или малко злато.
Естественно е да искаш повече. -Така ли?
Виж себе си.
Дошъл си тук за сребро, нали? -Това беше преди...
Преди какво?
Преди да видя всичкото това страдание. Хората ще видят колко е красиво това
място и ще искат да дойдат...Не съм убеден, че да се снима е добра идея.
Искате ли да погледнете?
Нещо не е наред с очите ви ли? Защо ме карате да поглеждам всеки път,
когато настроите фотоапарата?
Реших, че се интересувате от фотография.
Да, но повече се интересувам от истината.
Истината е, че д-р Куин каза, че ослепявам.
Съжалявам.
Недей. Последното нещо, от което се нуждая е съжалението ти.
Не, просто ти предлагам помощта си.
Нея мога да използвам.
Ще ми трябваш за снимката на града.
Всичко, което ви трябва, само кажете.
Всичко?
Тогава ще бъдете на снимката ми.
Не мога да обещая това.
Забелязах, че имате проблем с обещанията.
Какво искате да кажете?
Ако жена като д-р Куин ме гледаше, по начина, по който гледа вас,
щях да коленича пред нея и да й се врека за вечни времена.
По-добре да започваме, преди да се е стъмнило много.
Да направим хубава снимка.
Г-жо Бинг?Г-жо Бинг?
Родители ми починаха, когато бях на 13. Аз бях най-голяма. И направих
каквото трябваше, за да можем да ядем.
Но синът ви, той промени всичко. Не обърна внимание на това,
което работя.
Такава доброта, това не е обикновен човек.
Сигурно е наследил от вас доброто си сърце.
И искам да ви благодаря за това.
Обичам сина ви,г-жо Бинг. И обещавам да се грижа добре за него.
Г-н Уоткинс.
Благодаря,г-н Съли. Трябва ми фотоапарата и обектива.
Те са във фургона ми, ще ги донесете ли, моля?
Добре.
Д-р Майк?
Може ли да говоря с теб? -Да.
Не можех да бъда на тази снимка. Съжалявам, че разочаровах Брайън,но...
Всичко е наред, Съли.
Може да не съм от семейството, но истината е, че много ви обичам.
Знам.
Особено теб..нощта, когато те целунах, знам, че имаше рожден ден,но...
наистина го исках.
Знам.
И беше най-хубавия подарък, който получих.
Но така трябва да си остане- подарък за рождения ден.
Ако нещата бяха различни...
Ако не бяхме толкова различни...
Просто още не съм готов.
И аз не съм, Съли.
И аз те харесвам. Много.
Г-н Съли, фотоапаратът ми, моля.
Извини ме.
Имигранти. -Не са поканени, нали?
Не и от мен.
Имаме достатъчно хора за снимката. -По-добре си вървете.
Ингрид! Ингрид!
Лорън, нямате право да правите това.
О, имаме.
Нямате!
Махнете се от пътя, г-н Сликър. -Беше решено.
Нали момчета? -Да!
Избутайте ги! Няма да се снимам с тях.
Тогава ти си върви! -Ние бяхме тук първи.
Престанете! Всички!
Пазете се!
Съли!
О, боже! Добре ли си?
Да, добре съм. Донесете кофи с вода.
Не!
Не.
Реших, че ще ви открия тук.
Ще си тръгна с дилижанса утре сутрин.
Съжалявам. Нещо запази ли се? -Всичко, което остана е тук.
Ще ми трябва името на този лекар в Ню Йорк.
Д-р Сандърсън.
Искам да вземете тази. -Не бих могла.
Моля ви.
Наистина ли се казваше Дейвид?
Ако кажа "не", значи ли, че не я искате?
Ще дойдете ли у нас на вечеря? Децата ще искат да се сбогуват.
С удоволствие. -Мамо!
Мамо, търсихме те навсякъде. Хорас каза да дойдеш веднага.
Нещо с майка му ли? -Много я боли.
Ще се видим на вечеря, г-н Уоткинс.
Ще снимате ли още мама? -Нямам фотоапарат, синко.
Счупен е. -Не можеш ли да го оправиш?
Нямам време да си набавя нужните неща, за да го поправя.
Сигурен съм, че Робърт И може да го поправи. Той може да поправи всичко.
Вика ви.
Ще чакам тук. -Не, тя вика всички ви.
Ела тук, Хорас.
Не знам откъде имаш това добро сърце. Но се радвам, че си имаш
някой, който ще го оцени след като си отида.
Мамо, никъде няма да ходиш.
О,да, отивам, но всичко е наред. Защото знам, че Майра
ще се грижи добре за теб. Ела тук, дете.
Имате благословията ми. -Благодаря.
Грижете се за Луис вместо мен. Той е добро момче.
Заслужава дом, където да го обичат.
Какво са това? -Това са камили. В Египет.
Камили? Изглеждат смешни.
Г-н Уоткинс, къде е това? -Кони Айлънд.
Защо плуват с дрехите? -Това са бански костюми.
Защо им трябват костюми,за да плуват? Аз нищо не нося.
Мисля, че защото е студено, нали Съли?
Нещо такова.
Още кафе, г-н Уоткинс? -Не,благодаря.
Късно е.Наистина трябва да тръгвам. -Матю ще ви закара до града.
Искам да ви благодаря за гостоприемството. Никога няма
да забравя тази една седмица.
Съжалявам за снимката на града. Наистина исках да направя тази снимка.
Но не можете, защото апаратът ви е счупен и дори Робърт И не може
да го поправи. -Ами ако може?
Мисля, че не може да се поправи.
Но нали е само кутия с дупка за лещите. А те не са счупени.
Не е само фотоапарата. Нямам и оптическа леща да направя негатив.
Г-н Брей има в магазина. Ще отреже точния размер.
Трябват ми също химикали и материали. Какво например?
Пироксилин. -Имам.
Имате ли етер, цианид, сребърни соли? -Имам и тях.
Фиксаж? -Ще намеря.
Да. Може и да стане. -Разбира се, че ще стане.
Г-н Уоткинс, мислите ли, че мога да се науча да правя снимки?
Разбира се. Това е лесната част. Трудното е да разпознаеш
добрата картина, когато я откриеш. Да имаш набито око.
Набито око, а?
Осем на десет. Два метра черен плат.
Благодаря ви, г-н Брей. Какво ви дължа?
О, оставете.
Г-н Брей, искате ли да бъдете на снимката ми?
Вашата снимка? -Всички са поканени.
Всички ли?
Тогава няма да дойда.
Вие решавате. Но може би ще бъдете единствения, който няма да дойде.
Чудесна работа, Робърт И.
Г-да, благодарен съм ви за включването.
Майра.
Майра? Идваш ли с нас?
Тя ще се снима с мен.
Матю!
Идвате ли? -Не.
Няма да е същото без вас.
Имаме различия, но не значи, че не можем да стоим един до друг.
Лорън, г-н Уоткинс казва, че всяка снимка си има сърце.
А ти си сърцето на този град.
Г-н Съли, ще проверите ли фокуса ми,моля?
Разбира се.
Изглежда ми добре. -Добре. Значи сме готови.
Не съвсем.
Само искам да ви кажа...
Искам да кажа на всички ви...
Благодаря. Благодаря.
Не мърдайте. Стойте на място. Замръзни!
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА