Г-н Съли, Черният Чайник и хората му закъсняват за съвета за размяна.
Шайените казват, че само белия човек се нуждае от часовник,
да му каже кога е гладен.
Разбрах смисъла. -Не се бойте. Ще дойдат.
Не сме се запознали-аз съм полковник Уилям Ийгън от Колорадо г-це...
Доктор. Д-р Куин. -Доктор...За щастие не мисля,
че днес ще се нуждаем от медицински услуги, докторе...
Това е мирно обсъждане. -Правителството иска да вземе
още едно парче шайенска земя. -Размяната беше гласувана в Конгреса,
но се опитваме да направим най-доброто в случая.
Щом вече е решено във Вашингтон, защо е тази среща?
Искаме да направим честна размяна. -Какво ще им дадете този път?
Няколко торби с тютюн, бракувано брашно? -Съли...
Всъщност генерал Шърмън и г-л Къстър изпращат най-добрите стоки,
за да компенсират загубите. -Не може да замените бизоните.
Не, но ще им дадем това, което бизоните са им осигурявали.
Храна, подслон, топлина във вид на палатки, одеала...
Не стреляйте!
Какво правят, Съли? -Само вдигат врява. Не стреляйте!
Това е само за изтъкване.
Свалете оръжията!
Не стреляйте.
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
Помолете ги да се върнат вътре. Да поговорим още.
Няма за какво да говорим. Казахте, че Великият родоначалник вече е решил
да вземе земята. -Представителите на народа са гласували.
Вашият народ не включва шайенския народ. Ние не сме гласували.
Вече ви казах. Генерал Шърмън ми предложи да ви предам мирно предложение.
Първата от много доставки е на път.
Земята ни струва повече от съжалението ви.
Но земята няма да ви е нужна. Великият родоначалник ще ви осигури.
Няма да ви се налага да ловувате.
Синът ми казва: Ако няма нужда да ловуваме, няма нужда и да съществуваме.
Снежната птица ще каже ли същото през зимата, когато децата ви ще гладуват
и мръзнат? Разбирам гнева ти, Танцуващ Облак, но народа ви отчаяно се
нуждае от тези провизии.
Той казва: "Лечителката знае какво говори. Ще приемем предложението."
Хора!
Хора. Имаме само две седмици да организираме тържеството по случай
рождения ден на Вашингтон.
Тържество? Какво ще кажеш да ни сложиш американския конгрес по тъмно.
Не можем да позволим на твоите момичета да участват в историческата възтановка.
Могат да се облекат подходящо. -Няма значение.
Нали е рождения ден на Джордж, трябва всички да сме свободни
да правим каквото си искаме. Нали Грейс?
Не съм свободна да участвам във възтановката, нали?
Искам да бъда шайен. -Не може.
Защо не? -Защото ще бъде Джордж Вашингтон.
Но аз нямам посивели коси и изкуствени зъби.
Не, става въпрос като дете, момче. Ще отсечеш черешовото дърво.
Може ли да използвам томахавката на Съли?
Ще използваш малка брадва, също като малкия Джордж.
Д-р Майк.
Не мога да повярвам, че позволяваш на Брайън да участва в това.
Не виждам нищо нередно да се празнува раждането на един от основателите
на нашата страна. -Празник за кого?
Някои хора нямат какво да празнуват. -Понякога си прекалено сериозен, Съли.
Виж кой го казва.
Хорас, предполагам, че още веднъж ще ни зарадваш с чудесното си превъплащение
на Ейбрахам Линкълн. -Да. И си имам Мери Тод тази година.
Коя е Мери Тод? -Съпругата му.
Хорас, толкова е мило. -Да. Прекалено "мило".
Току-що казахме на Ханк. Без курви в историческата възтановка.
Майра е моя годеница. И ще съм ти благодарен ако се отнасяш с нея подобаващо.
Добре. Само сгодените курви във възтановката.
Почти сме готови.
Съжалявам, че не мога да ви помогна с доставката.
И без това е по-добре ние да отидем.
Доставчикът ми е болен. -Един момент.
Нещо против да го прегледам? -Добре. Ето там е.
Имате треска. Ще ви донеса вода.
Полковник Ийгън, условията в тази палатка са ужасни. Мръсно е и
никой не се грижи за него. -Медицинският офицер се върна във форта.
Този човек има тиф и трябва да е под карантина! Трябва да
обгорите района, за да предотвратите разпространението на болестта.
Успешно се справихме с заплахата от тиф. Току-що видяхте последния случай.
Искам да го отведа в клиниката ми. -Това е извън устава. Съжалявам.
Трябва да спазвам заповедите.
Д-р Майк го провери. -Мисля, че е безопастно.
Може и да е така, но ние не ядем това. -Знам, че не това на което сте свикнали.
Но е по-добре отколкото да гладувате.
Имате много, може ли да взема едно? За моята любима, казва се Ингрид.
Трябва ли да нося това? -Ако искаш да участваш във възтановката.
Наближава и трябва да научиш репликите си. -"Няма да изрека лъжа."
Много добре, нали Матю? -Да.
Мисля да си ходя. -Вече си лягаш?
Рано е. Добре ли се чувстваш? -Нещо ме боли главата.
Да ти дам ли нещо? -Не. Ще ми мине. Лека нощ на всички.
Лека нощ.
Така. Кажи го пак. -"Няма да изрека лъжа."
Д-р Майк.
Какво има, Съли? -Проблеми в резервата. Някаква болест.
Каква? -Не знам.
Затова ми трябва помощта на майка ви.
Колко ще се забавиш? -Не съм сигурна.
Не знам с какво си имаме работа. Матю ще остане при вас.
Разбира се.
40 градуса. -Още една болест на белите?
Да. -Моите лекарства не помагат.
За съжаление и моите също. Давам им хинин.
Може да опитаме и твоя чай за температура.
Всичко се разви само за една нощ. Зле е, нали?
Да.
Какво им е? -Главоболие, температура, обрив.
Трябва да е тиф. Индианците нямат имунитет.
Ти си силен бял човек и вероятно си бил изложен на болестта.
Верояно си защитен. -Не се притеснявам за мен, а за теб.
Била съм изложена на болестта в медицинското училище.
Жевеех в общежитието.
Откъде се появи? -Не знам.
Войникът, който видях имаше същото.
О, Боже! Одеалата, Съли...трябва да е от одеалата.
Разбира се. Епидемията във форта. Направили са го умишлено.
Но тяхният войник е болен. -Видяли са възможност да убият
няколко индианци и са я използвали.
Не можем да сме сигурни. Може да не са знаели, че одеалата са заразени.
Знаели са.
О, Боже! А аз настоях Черния Чайник да ги вземе.
Мъртва ли е? Малка Луна е мъртва? -Да.
Аз им го причиних. -Не, не си.
Вината е изцяло моя.
Имаш заслуги за много неща, но армията даде тези одеала, не си знаела,
че са заразени. Мислила си, че ще помогнеш.
Да, но ти и Танцуващия Облак не бяхте съгласни. Защо не ви послушах?
Престани. И двамата повярвахме на Ийгън. Какво да направим, за да не се разпространи?
Танцуващ Облак, чая помага ли? -При някой-да, но повечето отиват при духовете.
Ти как се чувстваш? -Семейството на Черния Чайник и моето
не взехме от одеалата, а ги дадохме на хората. Това е наказанието ни.
Изгорихме повечето си дрехи, това е единственото, което успях да ти намеря,
Сватбената рокля на Малка Луна. -Толкова съжалявам...
Съли...
"Не мога да изрека лъжа." "Не мога да изрека лъжа."
Аз също. Ужасен си. Хайде трябва да почистим клиниката за д-р Майк.
Матю..Матю, какво ти е? -Боли го главата.
Изгаряш. -Не е вярно.
Така е. Легни тук. -Д-р Майк ще го оправи, нали?
Не..Искам да кажа-да, ако беше тук. -Но я няма.
Добре съм. -Не, не си, Матю.
Казва, че ако може да види болестта, би отишъл да се бори с нея.
Мога да му дам нещо да се успокои. -Не, благодаря.
Няма да оставя нещата така. -Нищо не можем да направим.
Можем. Знаем откъде дойде болестта. -Да вървим да се борим.
На място!
Връщайте се откъдето сте дошли. Назад!
Аз съм лекар и трябва да се върна в града. -Не ме интересува коя сте.
Имаме заповед да застреляме всеки, който напусне резервата.
Там има тиф. -Откъде знаете?
Видяхме го. Наблюдавахме. Обратно или ще стрелям!
Връщайте се! -Добре. Спокойно.
Обратно! Веднага.
Да имаше начин да съобщя на децата. -Има. Напиши бележка.
Ела тук, момче. Имаш ли бинт? -Да.
Ето.
Имаш ли нещо от Брайън, за да го подуши вълк?
Даде ми това преди седмица.
Намери Брайън. Давай!
Вълк...Колийн, върнаха се!
Мамо!
Съли!
Има бележка.
Пише, че има епидемия от тиф в резервата. -Тиф?
Значи от това е болен Матю... -Матю е болен от тиф?!
Д-р Майк и Съли са добре, но са останали там. Армията е сложила карантина.
Матю... -Отивам в плевнята.
Да влезем вътре.
Видяхте ли го? Изгаря от температура. Видяхте ли обрива на гърдите му?
Г-н Сликър, моля ви помогнете ни. Не знам нищо за тиф.
Само знам, че е заразен и може да умреш.
Заразно? Матю пипна Хорас. -Той няма да те пипа.
Всичко е наред, Майра. Добре съм, скъпа.
По-добре влизайте в тази клиника, Хорас.
Всички сте били в контакт. -Трябва да изолираме мястото.
Донесете ми летви. -Чакайте малко! Не можете да
заключите децата сами вътре.. -Няма да са сами. Влизай, Хорас!
Не можем да ги държим вътре, против волята им.
Искаш ли да им правиш компания? -Не, не! Чакайте.
Ще ви донеса нещо за ядене. -Трябва ли ви нещо друго?
Хайде! Влизайте!
Влизайте вътре!
Това е единственият начин докато Матю оздравее.
Лорън, донеси ми летва с надпис Карантина.
Не знам, Джейк... -Лорън, помниш ли Томи Джоунс?
Видях го когато се върна от армията и донесе тиф на цялото си семейство
преди да умре. Трябва да защитим града!
Точно така! Правилно!
Г-н Брей! Не ни оставяйте тук, г-н Брей! -Всичко ще бъде наред, Брайън.
Не се безпокой. Всичко ще се оправи...
Как е той? -Има треска.
Виждала съм, че д-р Майк им дава хинин. Но не съм сигурна дали трябва.
Винаги много внимава с лекарствата. -Направи това, което смяташ, че е най-добре.
Като изключим д-р Майк, ти си най-добрия човек,който може да се погрижи за него.
Благодаря, Хорас. Но имам нужда от нея. Не съм виждала подобно нещо преди.
Страх ме е. -И мен, миличка.
Иска ми се можех да стигна до телеграфа и да им съобщя някак.
Вълк. -Брайън, чудесна идея.
Ще напиша бележка. -"Матю има тиф. Заключени сме в клиниката."
Напиши "Липсваш ни мамо."
Намери Съли, момче. Хайде.
Може би трябва да я послушаш. -Достатъчно я слушахме.
Не бих ви винила, ако никога вече не ме послушате. Но вярвайте ми,
никога не съм си и помисляла, че нещо такова ще се случи.
Но се случи и да изгорите телата е единствения начин да го спрете.
Кажи му, попитай го. Моля те.
Тялото трябва да е цяло, когато отива в отвъдното.
Колкото повече чакаме, толкова повече хора ще отидат там.
Благодаря.
Ела тук, момче. Хайде.
О, Боже, Матю! Трябва да стигна до него, Съли.
Спрете! Назад! -Не! Спрете!
Сигурно има треска. -Не, моля ви.
Ще те убият!
Да ги уплашим. -Моля ви. Синът ми е болен.
Трябва да се върна в града. -Г-жо, има заповед да убивам.
Аз съм му майка! -Не искаме да ви застреляме, г-жо.
Но ще направим.
Пусни ме! -Какво си мислиш, че правиш?!
Пусни ме!
Не! Няма да те оставя да се самоубиеш.
Пусни ме! -Ще намерим друг начин. Обещавам ти.
Ще намерим начин.
Тифът уби още четирима.
Матю ще се оправи. Както каза, силен е. Ще се пребори.
Съвсем сам е. Колийн и Брайън са с него.
Знам, че тя може да лекува треската му. Но се чувствам толкова безпомощна,
тук съм като в капан.
Нищо не можеш да направиш, дори да беше там.
Можех да го прегърна...
Грейс...много мило.. -Не е за теб.
Искаш да ги оставиш да гладуват там?
Давай.
Хорас.
Добре ли сте? -Доколкото е възможно.
Как е Матю? -Не много добре.
Сложила съм някои от любимите му неща. -Благодаря, Грейс.
Приключи тук. Хайде.
Ако д-р Майк не може да стигне до Матю, трябва да намерим начин
да заведем Матю при нея. -Но как?
Това още не съм го измислил.
Ингрид... -Тук сме, Матю.
Ингрид! -Матю...
Матю помогни ми.
Помогнете ми, моля ви. Някой да ми помогне. Моля ви!
Какво има момиче? -Сестра ми е болна.
Помогнете ми, моля! -Махни се от мен!
Моля ви. -Сигурно се е заразила с тиф от Матю.
Матю... -Връщай се в лагера ви.
Хайде, назад. Чу го. -Хайде.
Матю е болен от болестта.
Нуждаем се от помощта ти, за да стигнем до него.
Д-р Майк се е побъркала от притеснение.
Знам как се чувства.
Съжалявам, Танцуващ Облак. Съжалявам, че донесохме тези одеала тук.
Съжалявам, че повярвахме на Ийгън. Съжалявам за всичко,
което моят народ причинява на твоя. -Духовете ми казват, че яростта ми
е полезна, но не и омразата. Има добри и лоши хора.
Ти си добър човек, Съли. И все още си мой брат.
Връщай се вътре, Майра. -Не.
Хайде! Да ги пипнем, момчета.
Хорас.
Добре ли сте?
Не съм се заразил, Майра. -Слава на Бога! Толкова се притесних.
Чакай. Благодари на Грейс за храната. -Може да можеш и сам да й благодариш.
Сложи го тук.
Дойдоха тук, настаниха се на нашата земя, в нашия град, а сега се
опитват да ни заразят с тяхната болест от техния мръсен лагер.
Джейк, да не се самозабравяме. -Никой не ги е канил тук.
Да им покажем къде им е мястото веднъж завинаги.
Не те донесоха тифа тук, а Матю. -Тогава защо са заразени?
Само при тях е. -Всичко това само заради едно болно дете?
Казах ви, че е заразно. Ще станат сто преди да се усетим.
Трябва да спрем това веднъж завинаги.
Джейк, не знаем достатъчно. И д-р Майк.. -Тя не е тук!
Аз ви казвам, че единствения начин да се отървем е да изгорим всичко!
Да го запалим! Целият!
Не се меси. Махнете го.
Завийте го с това, за да помислят войниците, че е мъртъв.
Хорас, знам, че се тревожиш, и аз също, но е по-добре да отидат сами.
Войниците няма да застрелят две малки деца, нали? Не се сърдете.
Тя е права, Хорас.
Добре. Хайде, тръгвайте сега. Преди Ханк да се е върнал.
Какво прави той?
Това е начинът, по който показва, какво чувства.
Благодаря, че го правите. Така е най-безопастно.
Кажи това на духовете.
Стойте на място всички! Извън резервата сте!
Не можете ли поне да оставите мъртвите им да намерят покой?
Всички умряха от тиф. Ако не искате да се заразите, отстъпете.
Отстъпи. Назад.
Доста е тихо. -Така е.
Колийн! -Не говори. Остави ме аз да говоря.
Преструвай се, че си тъжен.
Какво правите чак тук? -Брат ни умря от тиф.
Караме го вкъщи да го погребем. -Така ли?
Какво ти е момче? -И аз съм...се заразил.
Пуснете ги да минат! Пуснете ги!
Матю. Матю! Матю, добре ли си? -Какво стана?
Нищо, нищо. Заспивай, сега.
Беше страхотен, Брайън. -Не съм. Д. Вашингтон не би излъгал.
Щеше да излъже. Бил е смел, точно като теб.
Постъпи правилно.
За какво си мислеше, че така се натъжи?
Представих си, че Матю наистина е умрял.
Хайде.
Войници? -Не.
Мамо! -Д-р Майк.
Колийн, Брайън.
О, Боже мой не! -Д-р Майк, още е жив.
Жив си. Нека те погледна.
Мамо... -Той ще се оправи.
Ще се оправи.
Всичко ще бъде наред, Матю. -Радвам се, че си по-добре.
Благодаря. -Наистина се гордея с вас. С всички.
Особено с теб Колийн. Постъпила си точно като мен, давайки му хинин.
И вероятно така си спасила живота на брат си.
Някаква представа как съм се заразил? -Одеалата от армията са донесли болестта.
О, Боже! Дадох едно на Ингрид. -Не. Ние ще ти я доведем.
О, Боже! Какво се е случило?
Ингрид, добре ли си? -Да, но сестра ми...
Тиф? -Да.
Къде е одеалото, което Матю ти донесе? -Одеалото? Те го изгориха.
Изгориха всичко.
Ще се оправи, но искам да я заведа в клиниката.
А Матю? -Той също е добре. Пита за теб.
Май не е нужно да питам кой е направил това?
Били сте в онзи резерват, нали? Донесохте ли ни тиф?
По-добре си насочи оръжието другаде. -А вие по-добре обяснете.
Тифът е разпространен чрез армейските одеала. Кавалерията ги даде на индианците.
Матю донесъл едно на Ингрид. Но вие сте го изгорили с всичко останало.
Това значи, че вече няма опастност. -Убедена ли си?
Да. -Армията е направила това?
Опитаха се да унищожат индианците и емигрантите.
Не може да безпокоите полковника. Имам строги заповеди...
Махнете се от пътя ни.
Д-р Куин, г-н Съли, какво мога да направя за вас?
Убихте 45 индианци и трябва да отговяряте за смъртта им.
За какво говорите? -Знаехте, че тези одеала са
заразени с тиф, нали?! -Не.
Нямали сте представа? -Заповедите дойдоха от Къстър и
Шърмън, те изпратиха одеалата. -Правителството одобрява ли
избиването на невинни жени и деца? -Те казват, че тези деца ще станат войни.
А вие какво мислите? -Мисля, че грешат. Но мисля също,
че нищо не може да се направи. -Не мога да приема това.
Трябва да докладвате за това. -Планувам да го направя.
Но не мисля, че ще доживея да видя развитието на нещата.
Защо не?
Имате тиф.
Винаги съм се надявал да умра, служейки на страната си.
Не е ли сладък?
Не мога да изрека лъжа.
Беше великолепен, миличък. -Мамо...
Извинявай.
Беше много добър.
Ти сготви и е вкусно.
Ще почистя. -Добре.
Съли, искам да ти благодаря. -За какво?
Затова, че беше до мен.
Ти си моята опора, никога няма да го забравя.
Не съм толкова силен.
Дами и господа, имаме още нещо за вас, моля заемете местата си.
Елате насам, за да можете да чувате и виждате.
Дами и господа, по случай рождението на Д. Вашингтон, г-н Хорас Бинг
в ролята на Ейбрахам Линкълн ще прочете Декларацията на Независимостта.
До него е Майра в ролята на Мери Тод. -Г-н президент.
Мамо, какво ще чете? -Документът, който Вашингтон е подписал,
за освобождението ни от Англия.
" Ние приемаме тези истини за неопровержими, това, че всички хора
са сътворени по един и същ начин; че са надарени от Твореца си с определени
неотменни права, към които принадлежат живота, свободата и стремежа към щастие;
Кралят на Великобритания имаше за цел да предотврати заселването в тези земи.
Той подстрекава вътрешни въстания против нас и се помъчи да насъска
обитателите на граничните райони, безмилостните индиански диваци,
За шайените ли говори? -Боя се, че е така.
..в чиито известни правила на войната влиза безогледното избиване на хора
от всякаква възраст, пол и състояние."
Чувала съм Декларацията много пъти, но не помня да съм чувала тази част.
Отнема цял живот да прозреш истината, слушайки лъжите.
Излъгали са за индианците? -Боя се, че е така, Брайън.
Самозалъгвали са се. И все пак това е най-великата страна в света.
Докато има хора, като теб, които като порастнат, ще я направят още по-велика.
Ще го направя, мамо. -Знам.
... на каквито имат право независимите щати."
Не е ли красиво, мамо? -Да, Брайън, така е.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА от отбор LosT in TransLaTion