Добро утро, Хорас. -Добро утро, отче.
За къде сте се разбързал?
Г-ца Клоуд току-що ми каза, че идва цирк в нашия град.
Истински цирк ли? -Предполагам.
Майра! Майра. -Здравей, Хорас.
Голям цирк пристига в града. -С палатка и всичко?
Предполагам.
На чаено парти ли сте? -Хорас каза, че пристига голям цирк.
Вместо да си приказваш, се заеми с клиентите, които си плащат.
Как си, Лорън? -Така се забавлявам, че едва се сдържам.
Правейки едни и същи тъпи неща през последните 15 години.
Извинявай, че попитах. Искам още една каса с уиски.
Щели да идват много хора с някакъв цирк.
Цирк ли каза? С диви животни и изпълнители?
Разбира се. Имат всичко. -Брайън! Брайън, познай какво?
Идва огромен цирк в града. -Наистина ли, г-це Дороти?
Да. Току-що научих. С диви животни и всичко останало.
И магове и клоуни? -Разбира се.
Веднъж видях жена с брада в един цирк. Ако има такива изяви
по-често, биснесът ми може да потръгне.
Трябва да кажа на Матю.
Матю, Съли, елате бързо, че идва гигантски цирк в града.
Хайде!
Мамо! Мамо!
Хайде! -Какво има?
Идва огромен цирк в града.
С голяма палатка, лъвове, тигри и слонове.
Дами и господа, Дама Купа.
Какво е това на бузата й, мамо?
Бях белязана от леприконите, с тяхното свещено сърце и ви нося
с моя цирк необикновената им магия.
Къде е всичко останало? Къде са клоуните, жонгльорите и...
Точно тук. Всички вие ще бъдете цирка.
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
Елате насам, дами и господа! Елате при Дама Купа! При най-великия цирк.
Това може да е голямата ви възможност. Елате, елате всички!
А сега, кой ще участва в представлението?
Мъжът с мантията. Атлантис, помогни му да се качи тук, моля.
Хайде, не се срамувайте.
Хайде.
Имам специална идея за вас.
Вярвате ли, сър, в магията на леприконите?
Вярвам единствено в Божията сила. -Е, аз вярвам и в двете.
От вас ще излезе отличен маг. -Но аз не знам нищо за магията.
Ами тогава предполагам, че си искате старата шапка?
Мисля, че открихме нашия маг.
А вие, г-жо? Да, вие изглежда много харесахте таланта на отчето,
че заслужавате да се включите в номера. Ще му трябва асистент.
А сега, кой изглежда забавен?
Вие, сър. Винаги мога да позная човек с чувство за хумор.
Идеалният човек за клоун. -Не искам да съм клоун.
Е, ако се притеснявате да се правите на глупак пред съседите си...
О, той има голям опит в това. -Ето един човек, който не се бои
да говори, без значение какви глупости ще излязат от устата му.
Какви "глупости" имате предвид?
Толкова много думи и така на място, прилягат така леко на ума,
че сте идеалният кандидат за господар на цирковата арена.
Вие ще водите представлението.
Ами нашият клоун? -Забравете за това.
Не се бойте, г-н Брей. Ще бъдете забавен. -Не се страхувам.
Мисля, че ще станете отличен клоун.
Това пък за какво беше? -Само следвам заповедта.
Добре тогава-нашите двама клоуни.
Чакайте малко. Защо ние трябва да правим това?
Защо наистина, сър? Изпратих останалата част от великолепния си цирк в Ню Йорк.
Дъщеря ми Атлантис и аз решихме да потърсим неразкрити таланти.
Ще обиколим големите столици на Европа. И ще разделя печалбата си 50 на 50
с моите изпълнители. Дами и господа, моля на вашето внимание сцената в дясно.
Сега, кой ще се пробва на опънатото въже?
Какво ще кажете за някои от младите? Ти скъпа, ела насам. Няма да пострадаш.
Не, наистина не мога. -Аз ще опитам.
Насам, сър. Свалете си ботушите.
Вдигни си ръцете.
Не гледай надолу, а само в мен.
Виждам голям потенциал тук. Силни аплодисменти, дами и господа.
Ще ми трябват двама души за трапеца. Не може да е всеки.
Специална двойка с връзка над времето, над страстта. Вие г-це и вие г-не.
Искате ли да опитате? -Хайде, мамо, ще успеете.
Не мисля. Наистина нямам време да... -Нужни са ви само няколко часа следобяд.
Сигурна съм, че като видите, ще размислите.
А сега, всеки, който се интересува от изява в световно известния цирк
на Дама Купа, да бъде тук утре в два часа.
Шах!
Защо не опита на опънатото въже днес? -Боях се да не сгреша.
Знам как се чувстваш. Първият път когато правих операция се боях.
Ти да се страхуваш?! -Разбира се. Всеки път щом правя някоя
процедура, особно някоя нова, мисля, че може нещо да се обърка и това ме плаши.
Но ако бях позволила това да ме спре, никога нямаше да стана лекар.
Мамо, трябваше да видиш Матю. Мина през цялата ограда на обора.
Беше много по-лесно отколкото на въжето.
Ние смятаме, че със Съли ще се справите на трапеца.
Наистина ли? И кои сте "вие"? -Матю и аз. Той каза, че това е
просто една голяма люлка. -Звучи забавно. Трябва да го направите, д-р Майк.
Ще участвам, ако и ти участваш. А аз ще участвам, ако и ти участваш.
Просто опитайте да се залюлеете едновременно колкото можете.
Да усетите естествения ритъм един на друг.
Може би не трябва да размахваш крака толкова много.
А може би ти трябва да ги размахаш още малко.
А може би и двамата трябва да говорите по-малко и да се упражнявате повече.
Г-це Купа, чудех се дали може да ви интервюирам за местния вестник.
О, реклама. Защо не дойдете на вечеря довечера? Под звездите.
Благодаря ви.
Защо и вие не дойдете с прекрасното си семейство?
Благодаря.
Не поглеждай надолу. Използвай си ръцете за да балансираш.
Извинявай, не исках да... -Не се бой. Не е заразно.
Всички добре ли сте? -Разбира се.
Може ли? Аз съм лекар.
Няма за какво да се безпокоите.
Ще се видим довечера на вечеря.
Какво е това млада г-це? -Намерих ги в сандъка на магьосника.
Бих искала да ги свалиш, ако обичаш. Знаеш какво мисля за това.
Може да носиш ръкавици докато работиш, но не трябва да се опитваш да
скриеш различието си заради спокойствието на другите.
Ами моето спокойствие?
Всичко изглежда прекрасно. С нещо да помогна?
Винаги има какво да се върши наоколо. Защо не помогнеш на Атлантис за масата?
Добър вечер. -Набрах ги от моята градина.
О, благодаря. Добре сте ми дошли. Това е голямо празненство за мен.
Доста рядко имам възможността да срещна други жени с необщоприети занимания.
А тук имаме лекар и журналистка. Атлантис, настани г-ца Дороти и другите гости.
Да сложим тези великолепни цветя тук.
Как започнахте да се занимавате с това?
Пътувах от Ирландия, когато родителите ми умряха. С мъничкото наследство
направих собствен цирк. Винаги съм била чудесен изпълнител.
Да разсмея хората, да ахват на моите номера. Баща ми казваше, че имам дарба.
От леприконите. Бях много близка с него.
Разбирам те. -После, когато открих Атлантис, тя беше
едно малко детенце в чудато шоу в Сейнт Луис. Исках да знае, че е дар за мен.
И двете имате голям късмет. -А ти как стана лекар и самотна майка?
Баща ми беше лекар и предполагам съм вървяла по неговите стъпки.
А децата са дар от майка им. Почина преди повече от година.
Ако сега ми кажеш, че обичаш да четеш, ще те обявя за изгубената си сестра.
О, да, обожавам да чета. Винаги ми е било страст, наследена от родителите ми.
Надявам се да я предам и на децата ми. Четем заедно всяка вечер.
Тези бъчви, които виждате са пълни с книги. От тях съм научила
повечето от моята магия. С изключение на тази от леприконите, разбира се.
Те ли правят магиите? -Помагат ми. Но знаеш ли, Брайън,
има най-различни магии. -Диамант.
Има магия на вярата, магия на предмети, и разбира се, магията на ума.
Дланта ви, докторе. -Ще ми кажете, че скоро ще летя във
въздуха в обятията на красив мъж? -Мисля, че сама можете да отгатнете това.
Какво има? -Сърцето ти, скъпа.
Какво му е? -Виждам, че сърцето ти е там където трябва,
независимо какво може да ти причини това.
А тук правим операциите. Д-р Майк ги прави, а аз й асистирам.
Толкова си квалифицирана за човек на твоята възраст.
Ами ти? Ти си артист. Не знам как се изправяш пред всичките тези хора,
това ме плаши до смърт. -А аз съм сигурна, че ще припадна,
ако видя кръв. -Ами Матю? Той бои ли се от нещо?
Не знам. Никога не съм се замисляла, защото всичко така му се отдава.
Мислиш ли, че той предпочита рокли? -Предполагам.
Но разбира се, ако беше момиче.
Болят ли те ръцете? -Какво?!
Не е нужно да ми казваш, ако... -Не, всичко е наред.
Не, не ме болят. Само са грозни. -Може би д-р Майк може да ти помогне.
Тя се опита да погледне вчера, но изглежда ти не искаше.
Не, майка ми не искаше. Тя смята, че трябва да се гордея с тях.
"Да те направи различна е Божия начин да ти покаже, че си специална."
Не се чувствам много специална.
Доста е високо, нали? -Все още ли искаш да го направим?
Разбира се.
Мога да ви кажа, че ще бъдете един от най-добрите клоуни, които съм имала.
Не знам изобщо как се забърках в това. Защото сте изпълнен с талант.
Сега, Брайън...добре. Ако нямаш нищо против ще го научиш ли на някой от нещата,
на които те научих вчера? Сега се връщам.
Първо, не можеш да говориш. -Знам това.
После правя разни неща да ти помогна, но винаги нещо се обърква.
След това се правиш, че си ми ядосан. Започни да метеш, а аз ще ти помогна.
Добре.
Какво правиш?
Давайте в този дух!
Ела тук!
Хайде идвай тук!
Толкова е високо. -Готова ли си?
Не. -Има мрежа...
Виждам. Давай, залюлей се.
Може би е прекалено високо. -Вече го каза. Хайде.
Готови...давай!
Имахме една двойка в Сакраменто, която направи превъртане накрая.
Но изглежда няма да се присъедините към тях.
Дами и господа, дами... -Джейк, два следобеда минавам да се
подстрижа, а ти все си затворил. Ами косата ми?
Сега съм отворен само сутрин. Трябва да се упражнявам.
Да се упражняваш в какво? Да говориш?! Не мога да дойда сутрин,
защото трябва племенникът ми да ме замести, а той е на училище.
Май целият град е забравил отговорностите си.
Защо не сте тук с нас? -Имам отговорности.
Продължавайте. -Дами и господа...
Не, трябва да го кажеш така: Дами и господа!
Видя ли? -Добре, ще се упражнявам.
Няма кой знае какво да се прави. -Прав сте, господарю на арената.
Има една важна отговорност извън говоренето,но...
Мога да се справя. -Може би, но вече го няма.
Матю, знаеш ли къде е Атлантис? -Да, с Колийн са в клиниката.
Благодаря ти.
Благодаря. Никой не ми е подарявал рокля досега.
Много са хубави, но малко са ми малки.
Можеш ли да оправиш ръцете ми?
Изглежда няма костни изменения. Може би ще мога да махна част от
тъканта без да увредя китките. -Значи можете да ги оправите?
Винаги има опастност от инфекции и риск при упояването, но
ако наистина искаш да ги оправим... -Повече от всичко..
Какво правите? -Просто си давам медицинската преценка.
Преценка?Не я ли приемате такава каквато е?
Не,не. Просто като лекар когато видя рана искам да я излекувам.
Разбирам. А ще излекувате ли и мен? -Ако мога.
Разбирам. Може би не сте вие човека, който да каже какво е рана.
Може би е така. Но познавам болката, когато я видя.
Толкова се гордея с Колийн. Още се притеснява когато хората я
гледат, но продължава да опитва. -Тя е смело момиче.
Така е.
Май някой си пада по Матю. -Май да.
Един момент.
Купа? -Добър ден, д-ре.
Относно вчера... -Вчера беше чудесен ден.
Не трябва ли да... -Се упражнявате? Абсолютно.
Трябва да се упражнявате колкото може повече, скъпа.
А сега, отче, хайде още веднъж...
Мисля, че трябва да опитаме това салто. Това, което са изпълнили в Сакраменто.
Не може да слагаме каруцата пред коня. Не сме направили дори обикновено хващане.
Значи трябва да го направим днес, нали? -Да, г-жо.
Съли...мислиш ли, че съм прекалено... -вироглава?
Не и за мен.
Тя влиза тук, затваряте вратата, почуквате леко с пръчката и казвате
Абра-кадабра и там каквото решите. -Мили Боже надявам се да не съм те обидил.
Г-це Купа, съжалявам, но не мога да облека това. Жена на моята възраст..
Такава прекрасна фигура, не трябва да се притеснявате да я покажете за каузата.
Мислля, че казахте, че ще дарите вашата печалба на църквата.
Ами... -Няма да позволите малко свян
да ви попречи да подкрепите духовната си общност.
Просто е толкова предизвикателно. -Защо не оставим отчето да прецени?
Чудесно ти стои. -О, Боже!
Добре, Колийн. Справяш се добре.
Дръж си ръцете така.
Готова си за високото въже.
Защо не се пусна? Синхронът беше добър.
Не бях много сигурна дали е точния момент.
Спри да мислиш за момента, а мисли за мен.
Няма да позволя да паднеш. Довери ми се.
Успяхме! -Разбира се.
Браво! Браво!
Мислехме да опитаме салтото на представлението.
Това кралско салто ли ще бъде или ще решите вие г-н Съли?
Искам да опитам, ако и тя иска.
Това значи, че всеки от вас трябва да се упражнява индивидуално с мен.
Аз ще съм първа.
Ще направим обикновено хващане. Помни, че не силата е важна,
а концентрацията.
Ранена ли си? Толкова съжалявам. Вината е моя.
Случва се. -Не и на мен. Искам да кажа,
бях те хванала и после... -Може би си загубила концентрация.
Може би си мислиш за нещо, за което трябва да поговорим?
Имам чувството, че губя дъщеря си. -Как може да говориш така?
Тя те обожава. Тя просто пораства и става самостоятелен човек.
Но иска да се промени напълно неоснователно.
Носи рокля за да се хареса на твоето момче. Носи ръкавици,
за да скрие това което Бог й е дал. Искам да бъде щастлива, горда,
да бъде себе си. А не да мечтае да бъде като всички останали.
Всички правим неща за да се харесаме. Ти носиш красиви костюми, боядисваш
си косата, слагаш червило.. -Но това е временно.
Не трябва да си играеш на Бог с хората. -Мисля, че всеки трябва сам да реши.
За какво си мислите, г-н Брей? -Мислех си за цирка.
Да отида в Лондон, Париж, чудя се как ли изглеждат.
Сигурно като Бостън. -Откъде да знам? Не съм ходил там.
Не съм ходил никъде. Дори ти си видял повече от мен.
Предпочитам да съм тук, а не в Бостън. Вие имате приятели тук.
Всички ви харесват. И мисля, че сте забавен. Чухте ли как се смее
Атлантис? -Да, чух.
Само дръж чадъра и не поглеждай надолу и всичко ще бъде наред.
Твой ред е.
Хайде, Колийн. Ще успееш.
Не мога. -Можеш, хайде.
Не мога!
Съжалявам.
Просто не мога. -Колийн, почакай.
Знам как се чувстваш. Хората да те зяпат.
Не се свиква с това.
Матю!
Ингрид!
Атлантис...
Какво има? -Това! Те не са наред.
Не, те са част от теб. Аз ги обичам. -Но никой друг не ги обича,
а аз ги мразя! И теб те мразя!
Купа... -Остави ме на мира! Ти си виновна.
Атлантис добре ли е, мамо? -Знам само, че е много разтроена.
Трябваше да й кажа за Ингрид. -Нещата са много по-сериозни, Колийн.
Доктор Куин!!!
Извадила е голям късмет. Не е увредила никакви тъкани по дланите.
Оправих ръката и отстраних ципата. -Моля ви, оправете и другата.
Още спи.
Какво мислите? -Ще разберем след известно време.
Но със сигурност ще изглеждат нормални. -Добре.
Защото се убедих, че сте права. -Наистина ли?
Защото докато работех вътре, си мислех, че вие сте права.
Може би и двете сме прави.
Не мисля, че трябва да се движиш много все още.
Какво се случи?
Няма значение. Спомних си.
Не се притеснявай. Всичко приключи. И май успях да ти оправя ръцете.
Но аз рязах само едната. -Купа ми каза да ги оправя и двете.
Наистина ли? -Точно така.
Как си, скъпа? -Чудесно..благодаря.
Няма да опъваш въжета известно време но съм сигурна, че ще можеш да
се присъединиш към приятелите си в Ню Йорк.
Истината, скъпа е, че там няма цирк. Всъщност има, но не е мой.
Трябваше да намалим хората и похарчихме последните си пари
да платим обратния път на останалите изпълнители.
Сигурна съм, че ще ви вземат някъде. И двете сте толкова талантливи.
Може би е време за промяна. Да покажа на това момиче вкуса
на обикновения живот. -Ако става въпрос за пари...
Не, благодаря. Винаги сме се грижили сами за себе си.
Ще мога ли поне да видя представлението? -Утре ще е твърде рано да ставаш.
Но как ще го пропусна? Особено ако Колийн си промени решението и участва.
Обещай ми, че ще внимаваш и ще ни кажеш ако започнеш да се уморяваш.
Ще обещая, ако и ти ми обещаеш нещо. -Какво?
Първо ми обещай. -Добре, обещавам.
Обещай, че ще си облечеш костюма. -Няма смисъл, Атлантис.
Просто ще се вцепеня.
Влез.
Здравей. Само исках да видя как си. -Добре съм, Матю, благодаря.
Но защо не си облякъл костюма си?
Няма да участвам, ако вие с Колийн не участвате.
Тогава никой няма да участва на въжето.
Изглежда целият ми труд ще отиде на вятъра.
Добре. Ще се облека, но не обещавам, че ще го направя.
Ще съм на ливадата. -Ще ти помогна. Ти върви.
Най-добре да се обличам.
Виж...ако съм казал или направил нещо.. -Не си направил нищо.
Просто мислите ми бяха объркани. -Само исках да ти кажа,
че ако, нали знаеш, не бях...сгоден, за мен щеше да е чест
някой толкова специален като теб да ме харесва.
Дами и господа! Добре дошли в цирка на Дама Купа.
Всички да се настанят, защото първото изпълнение на удивителният
ни Отец започва. Представям ви отец Тимъти Джонсън и прекрасната му
асистентка г-ца Дороти Дженингс!
Дороти, ако ти трябва работа, ела при мен.
От теб зависи, ако мислиш,че трябва да опитаме салтото, ще го направя.
Не искам да рискувам. Трябва да съм сигурен,
че ще вземеш правилното решение. -Ще трябва да разчитам, че ще си до мен,
независимо какво ще реша.
Най-накрая си намери прилични дрехи, Лорън.
Е, ще го направим ли? -Не мога.
Моля те, Матю, направи го за Атлантис.
А сега един от най-трудните номера в представлението-високото въже.
Съжалявам, д-р Майк. -Няма за какво. Ако вземеш решение, което наистина
вярваш, че е правилно за момента, значи решението е добро.
Хайде, Колийн, можеш! Хайде!
Успя!
Дами и господа, събитието, което всички очаквахме-невероятният трапец!
Късмет. -Ти си моят късмет.
Не успяха. -Поне опитаха.
Опитахме. Добре се справи. -Съли, да опитаме още веднъж.
Какво?! -Моля те.
Не е много, но делът на изпълнителите възлиза по 10$ на всеки.
Няма нужда, задръжте ги. -Но те са ваши.
Не знам как да ви се отблагодаря. И не става въпрос само за парите.
Ние сме тези, които трябва да ви благодарим, че ни показахте на
какво сме способни. И за това,че ни донесохте малко магия в живота.
Скъпа, ти си тази, която прави магия тук.
Лекувайки рани, лекувайки сърца.
Надявам се да се върнете някой ден.
Ще се върнем. Надявайки се, че леприконите ще продължат да ни се усмихват.
Au revoir./Довиждане./
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА от отбор LosT in TransLaTion