Хайде.
Доведи конете.
Хей, кавалерията.
Какво за бога...
Прилича на взвод от тъмнокожи. -Чувала съм за тях, но не съм ги виждала.
Я виж това. -Един от тях даже е сержант.
Рота спри!
Аз съм Капитан Найтън Тарел от Девета кавалерия. Имам войници, които се
нуждаят от медицински грижи. Има ли лекар?
Аз съм лекар. -Благодаря, г-жо. Имах предвид мъж.
Аз съм единственият лекар в града.
А кой е бръснаря? -Аз. Но няма да ви помогна.
Капитане, имам клиника тук. -Д-р Майк се грижи за хората на Къстър.
Ще ни трябва място да се настаним. Има ли стаи над този магазин?
Да. Но нищо подходящо. -Войниците винаги лагеруват на полето.
Зима е. -Имате одеала, нали?
Имаме право да използваме жилища за настаняване на взвода.
Не и този взвод.
Няма място за вас в този град, така, че защо не продължите към следващия град?
Има стаи над клиниката ми. Преди е било пансион, но ако нямате
против да сте натясно. -Много благодаря, г-жо.
Насам, капитане.
Как мислиш, защо бял офицер ще ръководи такъв взвод?
Вероятно не е много интелигентен. Това е единственият взвод,
който биха му поверили.
Погрижете се за този човек най-напред. Той е най-добрия ми стрелец.
Раните на този тук са по-тежки. -Може да почака.
Сержант, как се казвате? -Карвър, Закари Карвър.
Сержант Карвър, моя работа е да преценя кой случай е най-спешен.
Д-р Майк, намерихме я край Уилоу Крийк. -Цялата група беше избита.
Д-р Куин, мислите ли, че това индианче е по-важно от моите мъже?
Какво казва тя? -"Войниците бизони", така шайените
наричат тези войски. -Качи я горе.
Д-р Майк?
Какво правят тук тези кавалеристи? -Казах им, че могат да отседнат тук.
Но тя каза, че точно те са избили хората й.
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУУВИ
Сложи я да спи на моето легло. Ще я прегледам довечера.
Добре.
Капитан Тарел?
Вашият взвод ли е нападнал група индиански семейства край Уилоу Крийк?
Да, г-жо. -Преследвахме група от Кучетата войни
край железницата. Бяха се скрили при тези семейства.
Съжалявам, господа, но май прибързах с предлагането на стаите си.
Не разбирам. -Не знаех, какво сте извършили.
Вършехме си работата. Да защитаваме Железницата Канзас Пасифик.
Железницата минава през индианска земя. -Тази земя им бе дадена при преговори.
Договорът беше разтрогнат. -Не и от индианците.
Няма значение. -Но вие избивате невинни семейства.
Нищо не можем да направим. Имаме заповеди да убиваме всички,
които предявят претенции. Където ги сварим.
Заповедите ви включват ли да убивате малки момиченца?
Е..това е урока за днес. -Кога ще се върне учителката?
След няколко седмици. Боя се, че дотогава сте вързани за мен.
Сега..преди да ви освободя искам да ви напомня за конкурса за стипендия,
който Денвър Поуст спонсорира. Ще проведем изпита утре.
Ще включва Английски език, Аритметика и История. А сега голямата новина.
Пет ученика от областта, с най-висок резултат в тяхната възрастова група,
печелят безплатно пътуване до Вашингтон.
Колийн ще спечели. -Не знам...
Ти си най-умната в училище. -Всеки има шанс да спечели.
И ако това стане, ще посетите Белия дом. Ще наблюдавате заседание на Конгреса.
И ще видите как се създават законите ни. -Ако някой спечели, може ли да вземе брат си?
Не, Брайън. Но ти можеш да спечелиш, ако се потрудиш усилено.
Добре, свободни сте. Колийн, може ли за момент?
Имаш 72 точки на теста по история. Трябва да наблегнеш на този предмет.
Просто не мога да помня дати. Знам какво се е случило, но не мога да си спомня
дали беше през 550 пр.н.е. или 650 пр.н.е.
Опитвала ли с да си правиш рими? -Всичко съм опитвала.
Просто продължавай да си ги повтаряш отново и отново, докато ти се набият в главата.
Добро утро.
Добро утро, сержант.
Хубаво е, че сте тук. -Да. Това се нуждае от поправка.
Доста е зле. Както и конете ви- армията не може ли да се погрижи за вас?
Правим каквото можем, с това, което получаваме.
Не и седми батальон, под ръководството на Къстър. Той има отлични коне.
И най-хубавите седла. -Но нямат толкова медали като нас.
Когато стане напечено, викат нас. -Наистина ли?
Точно така, сър. Армията ти дава име, затова съм тук.
Дошъл съм да усмиря индианците. Тепърва ще чуете за Закари Карвър.
Да ги усмирите? Това друга дума за убийство ли е?
Няма значение.
Индианците никога не са ме наранили. Не искам да ги убиват.
Не искам да чукам с чука цял живот. -Това е почтена работа.
Тогава по-добре се захващай с нея. Това ще ми трябва до сутринта.
Ще го получите.
Ето тестовете. Току-що пристигнаха от Денвър. Трябва да ги изпратим
обратно с пощенската служба днес. Напишете отговорите си четливо.
И помнете, че се трудите за пътуване до Вашингтон. Може да започвате.
Г-н Съли?
Нужен ни е разузнавач, който познава района не по-зле от индианците.
Интересувате ли се? -Не, благодаря. Не мога да ви помогна.
Защо? -Имам работа.
Здравей, Танцуващ Облак.
Кого си ни довел? -Името й е Малкото перо.
Хората й са били избити, идвайки от север.
Ще я приютите ли? Няма къде другаде да иде.
Ще измислим нещо.
Кой е направил това? -"Войниците бизони".
Тъмнокожите. Чух, че са силни бойци. -Дойдохме да ви предупредим.
Имат заповед да убиват Кучетата войни и всеки, който е с тях.
Имате ли Кучета войни в лагера?
Ако им позволите да останат, армията ще ви атакува.
Откъде знаеш? -Помолиха ме да им бъда разузнавач.
Отседнали се в клиниката ми. Поканих ги преди да разбера.
Сега трябва да намеря начин да ги накарам да си тръгнат.
Не. Нека останат. А ти им кажи, че ще разузнаваш за тях.
Но защо? -Ще научиш важна информация.
И ти също. Ако говориш с тях и подслушваш. -Искаш да ги шпионирам?
Да се престорим, че сме им приятели и после да ги предадем?
А това, че дойдохте да ни кажете какво знаете-какво беше?
Копитото е превързано. Мажете го с това. -Той е здравеняк.
Капитан Тарел? -Г-н Съли?
Още ли се нуждаете от разузнавач? -Нали имахте работа?
Всъщност излиза, че не съм толкова зает.
Трябва ни някой, който познава индианските следи. Как лагеруват.
Аз съм вашия човек. Заплащането добро ли е?
Елате по-късно в клиниката.
Какво, по дяволите, правиш? -Ако ще разузнавам за тях,
ще съм им водач, нали така? Така ще знам какво правят.
Точно така.
Това току-що пристигна. Реших, че ще искаш да го видиш.
Клас, току-що получихме новини от Денвър.
Един от нашите ученици е сред петимата спечелили конкурса за стипендия.
Кой е?
Поздравления, Колийн!
Един мой чичо ходил до Вашингтон веднъж, но си платил сам.
Толкова се гордея с теб!
Извинете, госпожо. Хайде, Уинслоу, да вървим.Нищо ти няма.
Не съм съгласна с вас, сержант. Вижте тези наранявания.
Венците му кървят, изгубил е два зъба и други се клатят.
Не са му нужни зъби за да язди.
Нали, Уинслоу? -Не, сержант.
Колко години яздим рамо до рамо? -Шест години.
Шест години. Як мъж.
И има скробут, както и други от вашите хора.
Скробут? Какво е това? -Това е тежка форма на недохранване.
Ако не се лекува, води до вътрешни кръвоизливи и увреждане на костите.
Как го лекувате? -С подходяща храна.
Домати, здравословна диета.
С какво се хранят хората ви, сержант?
Пастърма, свинско месо, боб.
Генерал Къстър сервираше в палатката си говеждо месо и зеленчуци.
Но това е за генералите, г-жо. -Неговите хора също се хранеха добре.
Така ли? Е, мен не ме интересуват хората на Къстър.
А армията май не се интересува от вашите. Вярвам, че вие се интересувате.
И трябва да настоявате да ви осигурят подходяща храна, като домати.
Не може да убивате индианските отцепници с домати, д-р Куин.
Трябват ни коне, амуниции. -Сержант Карвър?
Да, сър. -Забелязали са ги. Телеграмата току-що дойде.
Добре. Уинслоу, да вървим. -Да, сержант.
Д-р Майк, чухте ли за телеграмата? -Да.
Всички са така развълнувани. -Мислиш ли, че мога да я видя?
Дадох я на г-ца Дороти. -На Дороти ли?
Адресирана е до нея. -Нямаше ли друга за капитан Тарел?
А, да. Дойде преди малко. -Видя ли какво пишеше?
Това е лично. Не мога да ти кажа. -Важно е, Хорас.
Може да бъдат спасени животи. Иначе никога не бих те молила.
Съжалявам, д-р Майк. Иска ми се да помогна, но съм се заклел.
На този бележник ли я записа? Изглеждаш блед, Хорас.
Може би ти трябва малко свеж въздух. Моля те.
Приятен ден, Хорас.
Получили са тази информация. Знаят къде са Кучетата войни.
Трябва да съобщим на Танцуващия Облак. По-добре да си ти,
за не заподозрат нещо. -Ще отида.
Покажи му това.
На дясно.
Мамо, какво прави Съли с войниците?
Ами, той... -Показва им пътя.
Но защо? Те не преследват ли индиаците? -Да, но...
Няма да се бие срещу тях, нали? -Разбира се, че не.
Д-р Майк! Спечелих! Отивам във Вашингтон.
Колийн, това е чудесно!
Поздравления! Кога заминаваш? -Следващата седмица.
Е,до скоро.
Знаех си, че ще го постигнеш. Довечера искам да ти прочета нещо за Вашингтон.
Толкова съм развълнувана. -Толкова се гордея с теб, Колийн.
Сега като си тръгнаха войниците, имам пациенти за преглед.
Ще ти помогна. -Не. Остани с приятелите си.
Това е голям ден.
Видях те, Колийн. -За какво говориш?
Ти мамеше на теста. -Не съм.
Мама казва, че не трябва да лъжем. -Знаех всичко в този тест.
Видях те да мамиш, Колийн. -Да не си посмял да го кажеш отново!
Не е истина.
Да ги пипнем. -На ваше място не бих го направил.
Защо не? -Това е засада.
Ще ги обрадим. -Не го слушай.
Защо? -Не можем да му вярваме.
Да се опитаме да ги заблудим. Напред!
Засада! Засада!
Дръжте се!
Има тежко сътресение и е изгубил много кръв. Следващите няколко часа ще са критични.
Трябваше да те послушам. Не ти повярвах. Извинявам се.
Постъпи както смяташе, че е правилно. -Поне този ужасен поход приключи.
Приключил ли?
Реших, че без вашия капитан няма да продължите с атаките си.
Г-жо, според устава, когато командващия офицер е ранен или не може да изпълнява
задълженията си, командването преминава в ръцете на следващият по ранг офицер.
Сега аз съм команандващия.
Завий!
На място.
Долу оръжието.
Приготви се за проверка.
Трябва да се почисти. Няма да стреля, когато е нужно.
Да, сержант.
Какво прави той? -Поема командването.
Не може. -Защо не?
Не е бял. Всички взводове с чернокожи имат бели офицели.
Но белият офицер лежи в клиниката сега. -Ако тези тъмнокожи ще убиват индианци,
да го направят. -Ще го направят, Ханк.
Добре. Тръгваме по изгрев слънце. Нека само да кажа, че никога не
съм бил толкова горд да ръководя такава група. Това е шанс за всички ни.
Свободно.
На бас, че никога не сте мислили, че ще ме видите начело.
Съли.
Какво ще правим? -Това което правехме досега.
Ще разпитваме, ще подслушваме, ще се правим на невинни и ще
съобщим на Танцуващия Облак. -Ще се радвам когато това приключи.
Мразя лъжата.
Казах ви, момчета. Кръчмата е затворена. -Не виждам момчета тук, а 20 мъже
с заредени пушки, които лесно гърмят. -Да. Колко Кучета войни си убил?
Не мога да ги преброя.
Предполагам, че ако ще убивате индианци ще ви трябва малко подсилване.
Хайде.
Колийн, да си поговорим за пътуването ти. Можеш да си вземеш някои от дрехите,
които си купи в Бостън.
Искаш ли да купим нова шапка за посещението в Белия Дом?
Нещо не е наред ли? -Не.
Изглеждаш тъжна. Мислех, че се вълнуваш.
Така беше, но...
Какво?
Ами...когато правих теста, се притеснявах за частта по история.
Да не объркам датите. Затова... си ги написах на малко листче.
И..не знам какво съм си мислила...
Искаш да кажеш, че си взела листчето на изпита?
Разбирам.
Всички очакваха да спечеля.
Не исках да ги разочаровам.
Исках да съм идеална.
Като теб. -Като мен ли? Далече съм от това.
Някога правила ли си подобно нещо? -Да мамя? Не.
Понякога ми се е искало, но не съм.
Мразиш ли ме?
Не, Колийн. Обичам те и винаги ще те подкрепям. Но имаме проблем.
Наистина много искам да отида във Вашингтон.
Мислиш ли, че е честно?
Знаех всичките отговори. Така или иначе щях да спечеля.
Сигурна съм, че е така, но си нарушила правилата.
Е и? И вие със Съли го правите. -Какво имаш предвид?
Шпионирате войниците и ги предавате на индианците.
Това е различно. -Защо?
Понякога се налага да излъжеш или да нарушиш закона, заради по-висша цел.
Помниш ли когато ти четох какво е казал Торо за гражданското неподчинение?
Да. Казал е, че единственият дълг, който имаш е онзи, който смяташ за правилен.
И смятам, че е правилно да замина за Вашингтон.
Той казва, че трябва да следваш съвестта си и да си готов да платиш цената.
Той е отишъл в затвора, помниш ли? Защото отказал да плаща данък.
Това какво общо има с мен?
Просто следвай съвестта си, това е.
Знаеш как трябва да постъпиш.
Как е коня ми? -Малко по-добре.
Добре. Благодаря, че се грижихте за него.
Някога пил ли си в кръчмата? -Не, сър.
Моите мъже са там сега. Защо не дойдеш да те черпя едно уиски?
Това какво ще докаже? -Ще докаже, че ни уважават.
Не мисля, че кръчмата ще помогне за това.
Не се боиш, нали? -Не. Не се боя.
Но съм достатъчно умен, че да търся уважение там.
Точно така. Ти трябва да живееш тук. Да се разбираш с хората.
Не разбираш ли? Няма значение какви униформи носите,колко медала имате,
никога няма да ви допуснат в дома си или децата ви да ходят в тяхното у-ще.
Ще ви оставят да им вършите мръсната работа и пак ще ви третират
като тяхни слуги. -Точно тук грешиш.
Когато постъпих тук, нямаше тъмнокожи сержанти. Постигнали сме го
с много труд и нищо друго. И това ще ме отведе до върха.
Е, ако си промениш мнението за питието можеш да се присъединиш към нас.
Как се чувствате, капитане? -Боли ме като си движа главата.
Вие ми се свят. -Това ще отшуми през следващите дни.
Струва ми се, че няма трайни увреждания. -Добре. Капитане, искам да ви покажа...
Ако ви трябвам ще бъда долу.
Мисля, че Кучетата войни се крият в Шайенския резерват.
Мисля да рискувам да атакувам Черния чайник на негова земя на зазоряване..
Ще атакуват лагера ви на зазоряване. -Сигурна ли си?
Мислиш ли, че можете да измъкнете всички дотогава?
Няма време. Трябва да ги пресрещнем преди да стигнат до резервата.
Жените и децата трябва да останат тук. И ти също. Няма време да се върнеш
благополучно.
Не бъдете глупави. Те ви очакват. -Как стана така?
Не е важно това. Виж колко са. Никой няма да победи.
Напред!
Съли, какво е станало? -Мисля, че е по-добре да дойдеш.
Дръж се, Уинслоу. Дръж се.
Нека погледна раната ви.
Ранен сте. -Не.
Прострелян сте, моля ви. Седнете. Спокойно.
С Уинслоу се присъединихме заедно. Вие казахте, че не трябва да язди.
Куршумът е много навътре. По-добре да го оставим така.
Ще дезинфекцирам раната и ще я проверя по-късно.
Бяхме като братя. Никога не съм имал истински близък човек.
Не познавам майка си. Била е продадена, когато съм бил бебе.
Избягах, когато бях на 16. Не намерих къде да се установя,
докато не се присъединих към армията.
Те са единственото семейство, което съм имал.
А сега повечето от тях ги няма. -Може би е време и вие да си вървите.
Къде да отида? -Вие сте силен и способен.
Не е късно да създадете собствено семейство.
Не знаете какво говорите. Армията е единственото място,където открих достойнство.
Единственото място, където са ми говорили с уважение.
Като сваля униформата и оставя оръжието какво ще правя?
Да лъскам обувки или да вървя зад муле? Извън армията нямам нищо.
Разбирам.
Д-р Куин, какво ви доведе насам? Откъде знаехте къде да дойдете на помощ?
Не съм дошла да помогна. Дойдох да предупредя индианците.
Какво?! -Чух какво планирате. Знаех,
че резервата е пълен с жени и деца. -Това е предателство.
Не, сержант. Мисля, че нападенията ви към индианците са несправедливи.
И мой дълг като гражданин е да ги защитя.
Нека ви попитам отново. Как дойдохте тук?
Може би сте идвали да посетите пациент или друг ви е съобщил.
Не, сержант. Дойдох да предупредя индианците.
Тогава сте арестувана.
Нямате право да арестувате д-р Майк. -Освободете мама!
Тя помагаше на врага. -Тя си мислеше, че помага на индианците.
Тя винаги прави подобни неща. Не трябва да обръщате внимание.
Не мога да го направя. Тя е отговорна за смъртта на 11 войника.
Тя не може да убие никого. Само се опитваше да помогне.
Това е лудост. Ако беше бял офицер никога нямаше да я затвори.
Матю, сержант Карвър постъпи както е редно, както и аз.
Мястото ти не е в затвора. -Помниш ли какво е казал Торо?
Ако правителството арестува хора несправедливо, тогава мястото на
честния човек е в затвора.
Г-це Дороти? Трябва да ви кажа нещо. -Колийн, толкова съжалявам за майка ти.
Пиша статия за това... -Излъгах на теста.
Сержант Карвър, Черния Чайник би искал да говори с вас.
За какво?
За да се уговорите да ви предеде Кучетата войни.
Искат да дойдете в резервата. Сам. -Полудяхте ли?
Гарантирам безопастността ви. -Така ли?
Всеки път, когато ви следвахме ни сполетяваше нещастие.
Само помислете как ще изглежда- да доведете отцепниците с бяло знаме.
Къде е Черния Чайник? -Водя ви при него. Но трябва да ви кажа-
никой няма да се предаде. -Излъгахте ме. Защо ме доведохте?
Трябваше да ви доведа тук някак. -Защо?
За да видите тези хора, да поговорите с тях. Да видите кои са.
Това е против правилата. Не се сближаваш с врага.
Те не са ви врагове. Армията ви използва. Изпращат ви тук да стреляте
по индианците, а те само се защитават.
Когато битката приключи кой остава? -Махам се оттук.
Моля ви, седнете. Поговорете с тях. Моля.
Той казва, че се сражавате смело. Имате духът на бизона.
Ние почитаме куража ви. -И вашите мъже се сражават смело.
Съли ни е разказвал как сте се борили за свободата си в Гражданската война
и сте я спечелили. Сега ние се борим за нашата свобода.
Нямаме спор с вас. Защо се биете с нас?
Аз съм сержант в американската армия.
Къде ме водите? -При капитан Тарел.
Болки ли има? Помощ ли му трябва? -Не. Върна си командването.
Мамо!
Мирно, войници.
Сержант Карвър, какви са обвиненията срещу затворника?
Обвиненията са объркани, сър.
При разследването се установи, че има грешка.
Нямате доказателства ли? -Не, сър.
Препоръчвам обвиненията да се свалят. -Много добре.
Искате да кажете... -Свободна сте.
Тръгваме утре да се присъединим към Шеста кавалерия, за нова атака
срещу Кучетата войни. И този път ще ги победим.
Сержант, пригответе хората.
Сър, няма да го направя. -Моля?
Сър, съвестта ми не позволява да се бия срещу индианците повече.
Отказвате да изпълните заповед ли, сержант?
Да, сър.
Опръл, арестувайте този човек. Ще го отведем във форт Колинс при шерифа.
Дадох заповед, войнико!
Дойдох да прегледам раната му.
Благодаря ви, за това което направихте.
Не мислех, че нещата ще се развият така. -Както казахте,
мястото на честния човек е в затвора. -Но сега имате приятели. Ще ви помогнем.
Не. Ще се изправя пред шерифа. -Нямате шанс. Каква ще бъде защитата ви?
Че просто вече не искате да убивате повече индианци? Ще ви разтрелят.
Когато на един войник му дойде времето, значи така трябва.
Има и друг начин.
Охрана.
Трябва да оперирам този човек. Има куршум в гърдите.
Инфектирало се е. Ако не го извадя, инфекцията ще достигне сърцето му.
Няма да вадя куршума. Това беше измама, но имам план.
Ще ти дам тинктура опиум. -Защо?
Ще заспиш, ще забави сърдечната дейност. Ще изглежда, че си мъртъв.
Охраната ще повярва. След 12 часа ще се събудиш.
Опасно ли е? -Трябва да съм точна. Ако ти дам малко,
няма да подейства, а ако ти дам много няма да се събудиш.
Разбирам.
Ако те хванат, ще те разтрелят, че си укрила беглец.
Знам. Искам да си тръгнеш сега. -Не. Ще остана. Искам да помогна.
Не искам да се замесваш в това. Ти заминаваш за Вашингтон.
Не заминавам. Казах истината на г-ца Дороти.
Постъпила си правилно. Но не искам да рискувам да те разтрелят.
Трябва да тръгваш сега, моля те. Върви. Съли.
Сержант Карвър? -Давайте.
И без това ще умра.
Капитан Тарел?
Бихте ли дошъл вътре? -Да. Какво има?
Погребете го. Без почести.
Ще кажем на Робърт И да донесе ковчег.
Чисто е.
Събрахме пари. Ще ти помогнат докато си намериш работа.
Тя е добра кобила. Ще те отведе далече.
Ще ви се отплатя някой ден.
Ти вече го направи.
Не знам как ще ви се отблагодаря. -Ние трябва да ти благодарим.
Грижете се за себе си, сър.
Късмет.
Дали ще успее? -Трябва да успее.
Няма да му е лесно. -Със сигурност.
Ще успее.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА от отбор LosT in TransLaTion