Задавам ви обикновен въпрос, капитан Боргнайн.
На какво основание правителството променя клаузите в споразумението?
Госпожо, трябва да отправите въпроса си към индианската комисия във Вашингтон.
Аз съм обикновен пратеник. - Шайените винаги са ловували там.
Още от времето на дядо ми сме следвали стадата на юг.
Знам, че железницата ще минава оттам.
Не можете да ходите там повече. - И как смятате ще се изхранват тези хора?
Чух, че Президентът Грант има нов план за помиряване - да ви превърне във фермери,
но ще е загуба на време според мен. -Със сигурност ще бъде загуба на време!
Нищо, което хората ми посадят, не расте. -Може би трябва да се постараете повече.
Не може да мързелувате и да чакате правителството да се грижи за вас.
Не са мързеливци. Земята в новия резерват е безполезна.
Не съм съгласен. - Откъде знаете?
Дори не сте я виждали. - Видях достатъчно.
Тази земя е прекалено ценна, за да я оставим в ръцете на някакви диваци.
Дружбата между шайените и армията е по-ценна от отношението на предубедени и груби офицери.
Уведомени сте за новите разпоредби.
Препоръчвам на шайените стриктно да се придържат към тях.
Не сме приключили, капитане. - Няма какво повече да обсъждаме.
Официално ще протестираме срещу това решение и ще настояваме за изслушване.
Губите си времето, доктор Куин.
Грешите, ако мислите, че така ще промените указа на правителството.
Много сте надменен. - А вие сте наивна.
Каквото и да ги правиш, те си остават диваци. Неизбежно е.
Единственото спасение от тази индианска напаст е пълното им изтребване.
Ще ви докладвам на началниците ви. Отказвам да преговарям с такъв като вас.
Ако искате може да ме докладвате лично на Президента, но най-добре свиквайте
да преговоряте с мен. -Не бих могла да свикна с такъв като вас.
Докато аз отговарям за индианците в окръг Колорадо, май нямате голям избор.
Приятен ден, госпожо. Доктор Куин.
Как такъв като него е станал индиански пълномощник?
Има влиятелни приятели във Вашингтон.
Знаят ли, че мрази индианците?
Заради това са го избрали.
Мислех си, че изпращат бивши служители на църквата.
Има и мисионери, но повечето пълномощници са военни.
Какво ще стане с Танцуващия облак и Снежната птица?
Президентът Грант и правителството могат да решат.
Вашингтон е далеч. Откъде знаят от какво се нуждаят тукашните индианци?
Брайън е прав. И представа си нямат.
Защо не идем да им кажем?
Искаш да отидеш във Вашингтон? - Можем всички да отидем.
Ти ще дойдеш ли?
Защо не.
Йон ще се грижи за стадото, а Ингрид цял месец ще бъде в Денвър.
Ще видим Белия дом. - И Библиотеката на конгреса.
Искам да разгледам музеите. - И Smithsonian.
Какво си мислите, че ще постигнете във Вашингтон?
Мога да свидетелствам пред комисията по изслушване.
И мога да се опитам да спра назначаването на пълномощници, които са расисти.
Ще им разкажа за Танцуващия облак и какво са сторили неговите хора за нас.
Ще настоявам да върнат ловните територии на шайените.
Защо не вземем и Танцуващия облак с нас?
Така ще може да говори лично. - Не би дошъл.
А ти ще дойдеш ли?
Не съм го обмислял.
Помисли си хубаво, Съли. Защото утре сутрин купувам билети за Вашингтон.
И искам да знам колко от вас ще дойдат. - Наистина ли отиваме?
Наистина заминаваме.
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУВИ
Ето ключовете за клиниката. А това е хотелът, в който ще отседнем.
Не съм сигурен,че трябва да заминаваш. Ами ако се случи нещо?
Оценявам загрижеността ти, Джейк, но пътуването ни ще бъде спокойно.
Говоря за нас. Какво ще правим без лекар?
Сякаш те е грижа повече за индианците, отколкото за нас.
Тези индианци спасиха града ни от болести и глад.
Спасиха моя живот и този на Джейк.
Поне мога да отида до Вашингтон и да се опитам да спася бъдещето им.
Кочияшът каза, че може да почакаме Съли.
Няма да дойде.
Ако питаш мен, това пътуване е загуба на време.
Аз не бих си губил времето. -Казах й го.
Казах й, че няма да искаш да заминеш.
Ако ти не отидеш и аз няма да ида.
Не съм казал, че не искам да ида, само, че...
Само, че е загуба на време.
Чух, че пиютите и сиуксите са изпратили хора да говорят от тяхно име.
Така ли?
Какво става?
Не знам. Нищо не виждам.
Знаех си, че ще дойдете.
Хората казаха, че има място за още двама.
Освен ако не възразявате.
Накъде пътувате?
С приятелят ми искаме да посетим Вашингтон.
В такъв случай сте добре дошли да ни придружите.
Кой от вас е лекар? - Аз.
Вие ли? - Да.
Уморени сме и сме гладни. Пътуваме от три дни и бихме искали да се настаним.
Индианецът с вас ли е?
С мен е. Ще спи в моята стая.
Ако счупи нещо, ще трябва да го платите.
И му кажете, че е забранено да готви в стаята.
Кажи му, че ако храната е добра, едва ли ще ми се наложи.
Попълнете имената си тук.
Лейтенантът казва, че изслушванията са започнали преди два дни.
Дано не сме закъснели. - Защо не тръгвате? Аз ще се оправя тук.
Престани.
Извинете, госпожо. Къде отивате?
Това ли е залата за изслушвания по индианските въпроси?
Да. -Натам сме тръгнали.
Как се казвате? -Куин. Доктор Куин.
Няма ви в списъка. - Моля ви, проверете отново.
Ти си шайен. - Танцуващият облак.
От кое племе си? - Аз съм Хасаноанда.
Сенека съм.
Както и генерал.
Ти си Паркър. Чувал съм за теб - герой от войната.
Точно така-Илай Паркър. Сега съм отговорник по индианските въпроси.
Аз съм Съли.
За изслушването ли сте тук?
Дойдохме, за да кажем истината. - Няма как, ако не сте включени в списъка.
Единствената г-жа, която е записана за днес, е Елизабет Торнхил.
Това обяснява всичко. - Кое по-точно?
Търсите грешното име. - Вие ми казахте, че името ви е Куин.
Така е, но Куин е моминското ми име.
Радвам се, че се изяснихме.
Явно вече сме в списъка.
Говоря от името на всички ни, когато ви благодаря за милите думи.
Уверявам ви, отче, че за всеки индианец, който премине към Епископалната църква,
ще има по един и за Католическата църква.
Кой е следващият?
Извинете, сенаторе. - Слушам ви, госпожо.
Трябва да започна с това, че не съм госпожа Елизабет Торнхил.
Това е видно за всички, госпожо.
Името ми е доктор Микаела Куин и пристигам от Колорадо.
Лекар ли сте?
Приятелите ми Байрън Съли и Танцуващият облак дойдоха с мен,
за да се уверят, че всички ще узнаете как са се отнасяли в миналото с шайените.
И да ви кажем на какво отношение се надяват за вбъдеще.
Д-р Куин, с удоволствие бихме ви изслушали някой друг път,
но днес програмата ни е запълнена.
Ще отнеме няколко минути. - Съжалявам.
Няма друг начин, по който да дам показания. Може ли да продължа докато пристигнат?
Не можете, а сега е време да си вървите.
Позволете на Танцуващият облак да говори. - Г-жо, прекъсвате изслушването.
Сержант, изведете тези хора!
Спрете. Отиваме си.
Ще продължим след половин час.
Какво има? Все едно си видял призрак.
Видях. Онзи тип Байрън Съли...
Мислех, че е мъртъв. - Ако трябва, ще се погрижим.
Разбери какво в действителност търси тук.
Извинете, доктор Куин.
Довечера организираме прием и бих искал да ви поканя.
Довечера ли? - Ще присъстват хора, с които е добре да се срещнете.
Какви хора? - Съпруги на членове на индианската комисия.
Бих искал да присъствате всички.
Използвам много от индианските лекове.
Чайовете и билките им вършат чудеса и спасяват животи.
Танцуващият облак е мой учител, както и добър приятел.
Научихме много един от друг. - Значи тя може да ви научи как да станете гражданин.
Той отдавна е гражданин, г-жо. Част е от шайенската нация.
Съпругът ви споделял ли е какво ще бъде отношението към индианците според мирния план на Президента?
Вероятно ще създадат нещо като специализирано бюро.
Какво представлява това?
Организация, която помага на бившите роби да се превърнат в истински граждани.
Осигуряват им дом, както и подходящо образование.
Значи бюрото ще ги научи как да бъдат фермери?
Както и икономи, и дърводелци...
Ето я и нея!
Мислех си, че няма да успея.
Но жената на военния министър е толкова приказлива, че не спря да говори, докато не каза всичко.
Госпожо Грант, искам да ви представя на доктор Куин,
господин Съли и господин Танцуващия облак.
Вие сте прекъснали изслушването? - Научили сте?
Малко тайни във Вашингтон са недостъпни за първата дама.
Госпожо Грант, изглеждате повече от великолепно.
Това е изключителна рокля! - А вие сте изключителен лъжец, ген. Паркър.
Всеки би забелязал, че роклята на д-р Куин превъзхожда тоалетите на всички ни.
Какво желаете, генерале?
В този град ласкателствата предхождат всяка молба.
Д-р Куин и приятелите й желаят да бъдат изслушани пред комисията по индианските въпроси.
Бих си позволила да кажа, че това е доста смело решение.
Мисля, че ако двете говорим със съпрузите си, можем да ги убедим да ви изслушат.
Благодаря ви. - Недейте.
Мразя сенатор Стюарт.
Доста критикува действията на съпруга ми.
И с удоволствие ще му вгорча живота малко.
Може ли да ви представя на някого, г-жо Грант? - Разбира се. Извинете ме.
Научих къде живеят освободените роби.
Мисля да утре да проверя какво е сторило правителството за тях.
И аз ще дойда. - Всички ще отидем.
Наричат това място заливът на мъртвеца.
Всичките са бивши роби, останали без препитание.
Как е възможно всичко това? Само на няколко мили от Конгреса.
Бездомни и гладуващи хора.
Какво му е?
Не знам. Не иска да спре да плаче.
Дайте ми го. - Защо?
Аз съм лекар, ще му помогна.
Какво е ял? - Само мляко сутринта.
Може да е било развалено.
Подръжте го за малко.
Ще му дам лекарство.
Ще успокои стомахчето му.
Дъщеря ми не се чувства добре.
Ще я прегледате ли?
Как се казваш?
С цялото ми уважение, г-да, никой от вас не е от западните щати.
Как може да разберете проблемите на индианците, които живеят в резервати в Колорадо?
Както и преди, продължаваме да се доверяваме на представителите за дадена територия.
Тогава е редно да научите, че някои от тези представители вярват,
че геноцидът е единственото решение на индианския въпрос.
Д-р Куин, дори някои конгресмени смятат така.
Но никой от комисията не е на това мнение.
Решението, доктор Куин, е да намерят мястото си в обществото.
Да станат отговорни за собственото си благополучие.
А как биха могли, като ги затваряте в резервати?
Свободни са да си тръгнат, веднага щом придобият нужните социални и икономически умения.
Да намерят мястото си в цивилизования свят.
Не правите нищо, за да осигурите свободата им.
Гоните ги от земите, в които ловуват, и ги принуждавате да се заселят в пустошта.
Защитаваме ги. - Обричате ги на гибел.
Това е заради липса на амбиция, а не заради липса на възможности.
Видях представата ви за възможност, сенаторе.
И честно казано, съм доста загрижена за бедещето на моите приятели шайени.
И за бъдещето на останалите индиански народи.
Веднъж вождът на шайените ми каза, че докато съществува и най-малка надежда,
значи още има шанс.
Настоявам да преразгледате назначението на всеки един индиански представител,
за да се уверите, че ще взимат решения, за оцеляването на индианските народи,
а не за тяхното изтребване.
Благодарим ви, доктор Куин, ще вземем под внимание казаното от вас.
Стана късно и прекратявам заседанието.
Ще продължим утре в 10 часа.
Дали чуха нещо от казаното? - Ние те чухме.
Благодаря ви, че ни помогнахте. - Удоволствието бе мое.
Също така имам удоволствието да ви поканя на вечеря довечера.
В Белия дом.
Господин Президент. Мога ли да ви представя д-р Микаела Куин?
Доктор Куин. - Господин Байрън Съли.
И Танцуващият облак.
За мен е удоволствие. Ген. Паркър ми разказа всичко за вас.
Бихте ми свършили чудесна работа в кабинета.
Мога ли да видя стаята на Джеси, мамо?
Това е Брайън, малкият ми син. - А това е моят Джеси.
Имате огромна къща.
Не е точно моята, Брайън. Принадлежи на народа на Съединените щати.
Но са ми позволили да отседна тук. Да ви предложа питие, господа.
Искам да му покажа новия си телескоп.
Вечерята е след по-малко от половин час.
Благодаря ти, мамо!
Изглежда се разбират доста добре. - И май не са единствените.
Нели е изключително привлекателна.
Благодаря, но очите на младежа не се отлепят от Колийн.
Генерал Прантис и неговите хора бяха притиснати близо до една прасковена градина.
Беше цялата разцъфнала. Когато куршумите на Конфедерацията уцелеха дърветата
цветовете се носеха из въздуха като сняг, покривайки телата на мъртвите.
Малцина от хората му оцеляха, но дайствията на генерала ми дадоха време.
да прегрупирам войските, да си възвърна лагера и да отблъснем бунтовниците.
Разбира се, исках да ги преследвам, но се боях да не се подчиня.
А трябваше.
Тези събития последваха обрата на войната.
Това беше победа, от която народа се нуждаеше.
Беше зрелище на брутално клане!
Юлисис...
А Шайло каза в прав текст, че това вече не е война между войските.
Това беше война, в която победата щеше да дойде
само след пълното унищожаване на едно цяло общество.
Скъпи...
Мисля, че достатъчно преживяхме отново войната тази вечер.
Е, господа,
извинете ме.
Генерал Паркър, бихте ли ме придружили?
Позволете да ви предложа кафе, сър. - Не.
Искате ли да поиграем, господин Съли?
Защо не.
Заповядайте. - Вие разбивайте.
Майко, чудех се дали Колийн може да остане за през нощта?
Много мило от ваша страна, но...
Джеси иска и Брайън да остане.
Защо всички не останете? Има достатъчно стаи.
А и компанията ви е много приятна. - Може ли?
Само ако не ви създаваме проблеми. - Няма проблеми.
Предполагам, че в такъв случай трябва да се съглася.
Чудесно.
Тези са любимите на президента Джеферсън.
Какъв прекрасен аромат.
Трябва да спрете да се тревожите.
Съжалявам, но продължавам да мисля за решението на комисията.
Скоро ще гласуват. Дали не трябва отново да говоря пред тях?
Защо не говорите със съпруга ми? Идете и споделете притесненията си.
Ще ви изслуша, защото ви харесва. - Нима?
Майко.
Какво мислите? Това е една от старите ми рокли.
Стои й перфектно. - Прекрасна е.
Нали ти казах? Трябва да я облечеш на бала.
Какъв бал? - Имам военен прием довечера.
И Колийн ще бъде придружавана от вторият по красота кадет.
Разбира се, моят е първият.
Той дори не ме е поканил. - Ще го направи.
Няма да посмее да откаже на дъщерята на президента.
Ела да оправим косата ти.
Не съм си представяла, че дъщеря ми ще танцува в Белия Дом.
Защо не дойдете всички? - Благодаря, но не нося бални рокли.
Ще ви намерим една. А и това е възможност да се срещнете с някои хора.
Министерството на вътрешните работи бе успяло да разбере за корупцията.
С президента Грант се опитваме изцяло да я изкореним.
И как смятате да го направите?
Като за начало ще се отървем от Джейкъб Кокс -
секретарят на министерството.
Вашето племе жиевее ли в резерват?
Не. - Защо?
Няма достатъчно сенеки, които да живеят по стария начин.
Всички станаха граждани.
Господин Президент, чудех се дали можем да поговорим.
Тъкмо се канех да пояздя новият си жребец.
Прекрасно животно е, г-н Президент.
Чудесно начало.
Вие яздите ли, доктор Куин? - Да.
Дори е спечелила няколко състезания.
Бих ви поканил да ме придружите, но едва ли ще можете да яздите с тази рокля.
Или греша?
Готови. - Приготви се.
Джеси Грант, какво правиш? - Състезаваме се.
Написа ли си домашните? - Не, госпожо.
Знаеш, че не можеш да дойдеш на партито, за да шпионираш гостите,
ако не ги напишеш. Разбираш ли?
Мразя домашните. - Аз също.
Особено математиката. - Аз я харесвам.
Тогава ще ми напишеш ли домашното? - Трябва да го напишеш сам.
Как иначе ще се научиш?
Ако го направиш, ще ти покажа тайния тунел към кабинета на баща ми.
Наистина ли? - Никой друг не знае за него.
Дори и сестра ми.
Дадено.
Готов ли си? Приготви се. Давай!
Как се научихте да яздите така? -По необходимост.
За какво искахте да говорим?
В началото на седмицата посетих едно от онези убежища,
където живеят чернокожите освободени роби.
Заливът на мъртвеца. - Да.
И честно да ви кажа, г-н Президент, бях ужасена.
Аз също, когато го видях за пръв път. Специализираното бюро е похарчило
правителственото финансиране, преди да поема поста.
Надявам се, че частни дарения ще помогнат да премахнем тези бедни квартали.
Но преди да решите, че тази програма е пълен провал, бих искал да ви покажа
един от успехите й.
Получават заплата за работата си и могат да купуват тези дрехи с намаление.
Ами ако шайените не искат да станат шивачи?
Ако са готови да работят усилено, могат да работят каквото искат.
Виж само какво е постигнал ген. Паркър.
Извинете.
Капитан Грант!
Това е капитан Грант.
Ето какво може да очакват шайените,д-р Куин. Решения полезни за всички страни.
Радвам се да ви видя, дами.
"...и той съжалява, че това заболяване му е попречило да присъства."
Вярваш ли на това? -Съжалявам.
Вързаха ми тенекия. Може би баща ми трябва да го екзекутира.
Може да си делим моя кавалер.
Може да си делим брат ти.
Матю?! -Много е привлекателен.
Той е сгоден.
Това не значи, че не може да танцува с мен, нали?
Имам предложение за теб, Матю.
Трябва да се закълнеш, че няма да кажеш на никого.
Кълна се. -Хайде, ела.
Какво се случи след това? -Минахме през огъня със стадото.
Само така можех да го спася.
Сигурно са били благодарни, както съм и аз, че ме спаси.
Помогна ми в сконфузна ситуация.
Ти си истински джентълмен. -Благодаря.
Много красив джентълмен, чиято годеница е голяма късметлийка.
Така е. Искам да кажа, че и аз съм късметлия.
Надявам се да ме разпределят в Колорадо, след като се дипломирам.
Не би могъл да избереш по-красиво място. -Или по-красиво момиче, което да посетя.
Съжалявам, нямах намерение да... Мислех, че често ти казват това.
Не и някой като теб.
Надявам се да си завършила медицина дотогава, за да се грижиш за мен.
Да се грижа за теб ли?
Да ме вдигнеш отново на крака, ако ме ранят докато се сражавам срещу индианците.
Защо искаш да се биеш срещу тях? -Трябва ми боен опит.
Това е най-бързият начин да се издигнеш. -Но Президента обеща,
че няма да има сражения, ако индианците си стоят в резерватите.
Между нас казано, Ген. Шърмън и ген. Къстър мислят, че Грант е стар сантиментален глупак.
А ти как мислиш?
Колкото и несправедливо да звучи, индианците трябва да приемат съдбата си.
Не виждам причина да отлагаме деня на изтребването им, който неминуемо идва.
Добре ли сте, сенаторе? -Не мога да си поема въздух.
Трябва да легнете.
Съли, медицинската ми чанта е в стаята. Би ли ми я донесъл?
Какво има? -Мисля, че е сърцето.
Има ли къде да полегне? -Да. Насам.
Някой да съобщи на Президента.
Това е окончателният списък, който ще гласуваме.
Имат одобрението на моята комисия, искаме и вашето, разбира се.
Кой би приел да работи като индиански посредник за 1500 долара годишно?
Трябва да им плащаме повече, за да останат честни.
Наградата им е, че служат на страната, сър.
Епископ Уипъл твърди, че посредникът трябва да е пълен идиот,
ако не се оттегли с цяло състояние само след три години.
Половината от тях са духовници, г-н Президент. Нали не намеквате, че...
Нещо е станало със сенатор Моузес.
Ще го обсъдим по-късно.
Ще си събера нещата и веднага идвам.
Човек би помислил, че точно той знае, че това е просто губене на време.
Знае го, но не иска да си признае. Скоро ще се отървем от Паркър.
Тогава Грант няма да ни пречи. -Ами ако опита?
Тогава ще му купим билет за ложата в театър Форд.
Искаш ли да седнеш на стола му? -Разбира се.
Забравих си очилата. -Ти върви, аз ще ги взема.
Някой идва.
Ако има някой, предлагам му да излезе.
Хайде.
Давай.
Ще оживее ли? -Ще се оправи.
По-внимателно. -Съжалявам.
Къде е майка ти? -Горе е. Разглежда пеперудите.
А Колийн? -Искаше да разгледа туршиите.
Хей, Брайън, какво правехте с Джеси снощи?
Нищо...играхме си.
Защо се втурнахте в стаята така, сякаш някой ви преследва?
Видя ли кой е? -Не.
Ние също.
Успяхме само да им видим обувките докато се криехме.
Крили сте се?
С Джеси се криехме в кабинета на баща му. Чухме тези мъже да си говорят.
Тръгнаха си и ние излязохме. Но единият се върна и ни подгони.
За какво си говореха?
Нещо за Президента Грант... че не прави това, което е нужно.
Казаха ли още нещо?
Единият от тях каза, че ще му купят билет за театър Форд.
Там са застреляли Президента Линкълн, нали? -Да.
И не можахте да ги видите? -Не.
Разбира се, че Президентът получава заплахи. За някои хора войната не е приключила.
Щом армията не отговаря вече за него, кой се грижи за това?
Столичната полиция. Те пътуват с него, охраняват го, грижат се никой
да не влиза в Белият дом без покана. Правят обиск, ако се налага.
Президентът е доста добре охраняван. -Мислите ли, че това което ви казах
е несериозно? -Момчето не лъже.
Всички имаме врагове в града. Врагове, които ни се иска да са мъртви.
Ако Брайън е чул нещо, сигурен съм, че е казано на шега.
Но въпреки това, реших, че ще е мъдро да съобщя на някой друг.
Да ви представя дедектив Симпсън. От столичната полиция.
Някакви новини относно гласуването? -Още не, г-жо, но има писмо за вас.
Благодаря ви.
"Уважаема д-р Куин,
Имам удоволствието да Ви уведомя, че Президентът Грант Ви предлага
назначение в неговата администрация."
Искат да ръководя медицинското обслужване в резерватите.
Да бъда началник на всички лекари, които правителството назначава.
Трябва ли да се преместим във Вашингтон? -Не знам.
Защо изобщо го обмисляш? -А не трябва ли?
Ако искам да помогна на индианците, каква по-добра възможност от тази?
Домът ти е в Колорадо. Строя го. Помниш ли?
Съли...не може ли да помислим? Поне да поговорим за това.
Може да е чудесно преживяване за всички ни.
Ще бъдем по-близо до баба.
С Ингрид ще ви посещаваме. Дотогава ще има влак до нас.
И няма да е завинаги. Две, най-много четири години.
Не бих могъл да живея тук.
Недей да отказваш преди да си го обмислил. -Не проумяваш ли какво се опитват да направят?
Искат да станеш една от тях. -Дават ми шанс да подобря живота на индианците.
Ами нашият живот? Как това преместване ще подобри нашия живот?
Не знам, Съли.
Трябва заедно да го обсъдим. Като семейство.
Може би няма да стане. Може да не ме одобрят за работата.
Сигурен съм, че ще те одобрят, мамо. Ти си чудесна.
Радвам се, че може да разчитаме на вашия глас, сър.
Благодаря.
Защо ли Байрън Съли се връща сега?
Сигурен съм, че иска само да свидетелства. -Или да ни разпъне на кръст.
Не може да те свърже с нищо. -Не мога да поема този риск.
Трябва да предприема нещо. -Той си заминава след гласуването.
Защо изобщо да правим нещо? -Защото той знае какво се случи.
Беше грешка да го оставим жив,но сега съдбата ми дава възможност да я поправя.
Добър ден, г-да. Получих съобщението ви.
Президентът съжалява, че не присъства лично днес, но би искал да изрази
дълбока благодарност за вашите усърдни усилия в този изборен процес.
Той е уверен, че тези посредници ще спазват неговия мирен план и ще помогнат
на местните жители на тази територия да станат граждани на САЩ.
Следователно президентът Грант одобри всички номинирани за индиански посредници.
С изключение на няколко имена в този списък.
Какво искате да кажете? -Нужно ли е да напомням на сенатора,
че президента е главнокомандващ военните сили, а тези кандидати са членове на армията?
Президентът има други назначения за тях.
Благодарим на президента за съвета. Ще предложим други имена.
Закривам заседанието.
Може ли да погледна списъка? -Разбира се.
Ейбълсън, Андрюс, Белингсли..ето го- капитан Боргнайн.
Това е той. -Има много имена тук.
И това подразни доста някои хора. -Е, аз не съм от тях.
Къде може да се видя с президента? Искам да му благодаря за помощта.
В кабинета си.
Трябва да се сбогуваме. Заминавам довечера.
Нещо не е наред ли? -Духовете ми казаха, че е време.
Не мога да променя това, което предстои. -Но този списък доказа,
че може да направим нещо. -Какво ще се случи,
когато президента не е до теб? Когато вече го няма?
Ще се боря сам. -Може да ти позволяват да говориш
пред комисията, но аз видях как те гледат. Винаги ще останеш индианец за тях.
Ако искаш да оцелееш, трябва да намериш начин да живееш в тяхния свят.
Виждал съм света им. Не искам да живея в него.
Не искам тяхната цивилизация.
Съли...
Плащам си сметката. -Бихте ли приключили и моята, моля?
Говорих дълго с децата. Ще откажа назначението.
Не е нужно да го правиш заради мен.
Точно заради теб го правя, Съли. И заради Матю, Брайън и Колийн.
Видях достатъчно. Искам да си ида у дома. Постигнахме това, за което дойдохме.
Хей, вижте.
Войници.
Какво става?
Извинете, сър, фамилията ви Съли ли е?
Да. -Какво става?
Това вашият подпис ли е, лейтенант? -Лейтенант?!
Да.
Имаме заповед за арест ви издадена от Военното министерство.
Арест? За какво?
Дезертиране от американската армия. -Трябва да е станала грешка.
Съли не е бил в армията.
Съли, не! -Какво става?
Съли! -Не го правете!
Съли!
ФЕДЕРАЛЕН ЗАТВОР
Съли!
Микаела!
Съли, какво са ти сторили?
Ще те измъкна оттук. Станала е грешка.
Микаела... -Ще наема адвокат.
Не. -Защо не? Какво искаш да направя?
Искам да вземеш децата и да напуснете Вашингтон.
Да си тръгна? Няма да стане. Оставам докато разберат, че са хванали грешния човек.
Хванали са точния човек.
Бях в армията и дезертирах.
След смъртта на Абигейл, тръгнах на изток записах се. Исках да намеря себе си.
Защо ме излъга? -Защото не се гордеех със стореното.
Исках да забравя. Върнах се в Колорадо и започнах нов живот с шайените.
Как така си я пуснал?
Извинете, г-жо, но затворникът няма право на посещения докато не го разпитат.
И кога ще стане това? -Не знам, г-жо. Но трябва да си вървите.
Пусни я!
Микаела!
Обичам те, Микаела.
Ще те измъкна, Съли. Обичам те, Съли!
Добре ли сте, сенаторе? -Да. Само си почивах.
Благодаря, че ми оказахте помощ онази вечер. Спасихте ми живота.
Може би и вие ще направите същото за мен.
Моля ви, сенаторе. Трябва да говоря с някой от Военното министерство.
Не знам с кого...Вижте... Байрън Съли беше арестуван.
Да, знам. -Така ли?
И знам защо.
Този сърдечен пристъп доста ме уплаши.
Може би затова искам да знаете истината.
Кажете на Съли, че задачата в Джорджия през войната не е била за армията.
Беше за същите хора, които няма да позволят индианците да забавят завършването на железницата.
Откъде знаете това? -Знам,защото някога бях от тях.
Те няма да позволят на никого да застане на пътя им.
Нито на мен, нито на вас, нито дори на Президента.
Сенатор Моузес? Чакаме ви, сър.
Веднага идвам. Д-р Куин се интересуваше от сърцето ми.
Сега се чувствам много по-добре. Благодаря ви.
Трябваше да положа много усилия, за да уредя да го видите пак.
Благодаря.
Ако някой пита, нямам нищо общо с това, и вие не сте били тук.
Не знам колко време имаме.
Съли, трябва да ми кажеш какво се случи в Джорджия.
Няма значение. -Ще има ли значение, ако не е било за армията?
Сенатор Моузес каза, че нямало нищо общо с войната.
Знам това. -Така ли?
Но ако сенатор Моузес знае това, значи знае кой ме е натопил.
Трябва да го доведеш тук. Трябва да говоря с него.
Извинете.
Какво има? -Нещо се е случило със сенатор Моузес.
Моля ви, пуснете ме. Аз съм лекар.
Някой видя ли какво се случи? -Така го намерихме.
О, Боже! Моузес.
Помогнете му, д-р Сандерсън.
Какво правите тук? -Дойдох да говоря със сенатора.
Мъртъв е.
Бил е отровен. -Какво?!
Защо мислите така?
Розовият цвят на кожата, миризмата в тази чаша-това е цианид.
Това е нелепо.
Съгласен ли сте с това, д-р Сандерсън?
Не, за бога. Този човек е починал от инфаркт.
Всеки компетентен лекар ще го потвърди. -Шокиран съм от безумните ви обвинения,д-р Куин.
Самата вие лекувахте сърцето на сенатора.
Нали така? -Да.
Отровен? Как не. -Не!
Моля почистете стаята. Покажете малко уважение към починалия.
Прав е. Всички да си вървят.
Всички.
Защо Съли не ти казва какво се е случило?
Не знам. Освен ако не иска да му помогна. -Не ми се вярва.
Искам да го видя, мамо.
Утре пак ще отида в министерството.
Ще намеря ген. Паркър. Той ще ни помогне.
Наистина ли мислиш, че сенаторът е бил отровен?
Убедена съм. Когато бях стажантка, видях едни промишлени работници
отровени от живачен цианид. Изглеждаха точно по същия начин.
Притеснен съм. Ами ако се опитат да ти навредят?
За Съли трябва да се тревожим.
Какво толкова ужасно е направил, че дори не иска да говори за това?
Може би смята, че е нещо, което ти не би простила.
Извинете, трябва да се видя с ген Паркър. -Имате ли час, г-жо?
Не, но знам, че ще ме приеме. Важно е.
Съжалявам, г-жо, но тези господа чакат цяла сутрин да се срещнат с него.
Наредете се на опашката. -Моля ви. Отнася се за Байрън Съли.
Той вече не може да ви помогне, г-жо. Лейтенант Съли ще бъде във военния съд утре.
Защитата има ли още нещо да добави? -Не, сър.
Станете.
Лейтенант Байрън Съли, Върховния военнен съд ви намира виновен в дезертиране.
Какво става, мамо?
Лейтенант Байрън Съли, от втори полк на Кавалерията на САЩ, по този начин
ви отнемаме всички звания и привилегии като офицер от армията в Потомак.
Осъден сте на смърт чрез разстрел утре сутрин по изгрев слънце.
Не!!!
Съли!!
Няма да им позволя!
Съли! Кълна се, че ще те измъкна.
Съли!
Какво ще правим? -Вие се връщайте в хотела,
а аз ще намеря начин да се видя с президента Грант.
Но нали каза, че охраната няма да те пусне.
Ще хвърлям камъни, ще крещя под прозореца, но ще го накарам да ме чуе.
Идвам с теб. -Не може.
Може да ме арестуват. И ако това се случи, някой трябва да се погрижи за Брайън и Колийн.
Не е нужно да те арестуват, мамо. Мога да те вкарам в кабинета му.
Да бе! -Има таен проход.
Сега не е момента да си измисляш, Брайън. -Не си измислям.
Джеси ми го показа.
Но има малък проблем. -Какъв?
Първо трябва да минем през портите.
Извинете? Искате ли да купите ябълка, сър? -Не, благодаря ви, г-це.
Много са вкусни, сър. Опитайте една. Извинете.
Благодаря ви. Вземете ги всичките.
Обещай, че няма да кажеш на никого. -Отвори вратата, Брайън.
Здравейте, г-н Президент.
Хайде, мамо.
Заклещих се. -Трябва ли ви помощ, д-р Куин?
Да, благодаря ви.
Виждам, че Джеси ти е показал тайния път. -И вие ли знаете за него?
О, да. Както и Тод Линкълн и още няколко деца, които са живели тук.
Но вие сте първата жена, която влиза в кабинета ми по този начин.
Съжалявам, че прибегнах до това, но трябваше да говоря с вас.
Брайън, защо не отидеш при Джеси? Той си е в стаята.
Може ли, мамо?
Знам защо сте тук, д-р Куин. И нищо не мога да направя.
Г-н Президент, познавам този човек.
Той е честен,верен и любящ.
Ако е дезертирал, значи е имал основателна причина.
Не е там въпроса. Става въпрос за военния закон.
Г-н Президент, дори Линкълн не би позволил да разстрелят войници,
само за да докаже правотата си. -Д-р Куин, чуйте ме.
Ако правя изключения, армията няма да уважава заповедите ми.
Без този респект, мирният план е обречен. Разбирате ли ме?
Разбирам, че мъжът когото обичам, този за когото щях да се омъжа,
ще бъде екзекутиран по изгрев слънце.
Осъзнавам, че вие сте единственият човек, който би могъл да го предотврати.
Умолявам ви да пощадите живота му.
Ще заменя присъдата му с доживотен затвор. -Благодаря ви.
Но искам семейството ви да напусне Вашингтон до утре вечерта.
За ваше добро е. -Моля ви, трябва да го видя преди да замина.
Добре, ще го уредя.
Но само вие.
Доживотен затвор?
Но поне ще си жив.
Докато си жив, има шанс да те измъкна. -Как?
Огледай се. Не мога да избягам.
След ден-два ще ме прехвърлят в друг затвор.
Веднъж отишъл там, няма измъкване.
Трябва да има нещо, което да направим.
Моля те, Съли. Трябва да ми кажеш какво се случи.
Ще отида пак при Президента, при ген. Паркър. Ще отида в Конгреса.
Кълна се, че някак ще те измъкна.
Дори да ми струва всичко, което притежавам.
Но трябва да знам какво се е случило.
Записах се в Сейнт Луис. Когато разбраха колко добър стрелец съм,
ме направиха снайперист.
Първата ми цел беше майьор от Конфедерацията.
Казаха ми, че той разработва нов вид гранати на изпитателно поле край Джорджия.
От Военното министерство ми казаха, че ако го убия, той няма да завърши проекта,
и това ще обърне развоя на войната и много животи ще бъдат спасени.
Всяка сутрин майьорът излизаше и се бръснеше пред палатката.
Чаках три дни, за да имам добър изстрел. И накрая се случи.
Не!
Почувствах се толкова виновен, че исках да разбера всичко,
за човека, когото бях убил.
Първо открих, че този майьор не е човека който ми казаха че е.
Бил е бизнесмен...
който имал много военни договори. След смъртта му
Договорите и парите му отишли при конкуренцията.
Предполагам, че името на конкурента е Моузес.
Ако открия кой е отровил Моузес... -Ще откриеш кой ме вкара тук.
Времето изтече.
Обичам те.
Все още ли смятате, че има заговор за убийството на Президента?
Да. Ако Президента го няма, и мирният план ще пропадне.
Все пак смятам, че това е доста пресилено, д-р Куин.
Някой отрови сенатор Моузес.
Някой обвини несправедливо Съли. А и знаете какво е чул сина ми.
Дори всичко да е истина, не виждам връзката.
Връзката трябва да е пари. Който стои зад това, не иска да
помогне на индианците, а да се отърве от тях по най-бързия начин,
за да се довърши железницата... -Имате ли доказателства?
Не.
Има нещо. -Какво?
Може да проверим военните архиви. Онзи, който е подписал заповедта
за убийството на майора, трябва да е бил замесен заедно със сенатор Моузес.
Можете ли да ме вкарате във военното министерство?
Преди двамата да объркате всичко, нека аз да проуча нещата.
Ако нещо става, не искам да се издаваме.
Знаете ли, че министърът на вътрешните работи искаше да сложи чернокожите
в резервати на юг? -Не.
Президентът трябваше да напомни на министър Кокс, че вътрешното министерство
не е част от правителствените отдели. Слава богу, че скоро ще го уволни.
Тази вечер ли ще бъде прехвърлен Съли? -Да. Имаме време до полунощ.
Мислите ли, че Президентът ще ни повярва? -Дори аз не съм убеден, че става нещо.
Какво става? Къде отивате?
Залегнете!
Добре ли сте? -Да.
Улучили са ви. -Всичко е наред.
Да се махаме преди да се върнат.
Ген. Паркър ще се погрижи да се качите на влака.
Тръгва в 9 часа.
Няма да те оставим тук. -Матю, заведи всички у дома.
Изчакайте всичко да приключи. -Ти какво ще правиш?
Не можеш ли да отидеш в полицията? Някой се опитва да те убие.
Не. За жалост, не може да се доверим на никого.
Ето защо е твърде рисковано да оставате във Вашингтон.
Ако е толкова опасно, трябва да дойдеш с нас.
Няма да заминем без теб.
Ако ти останеш и ние оставаме. -Няма да споря повече с вас!
Качвате се на влака и се прибирате у дома. Чухте ли ме?
Тръгвате!
Кой е? -Паркър.
Събраха ли си багажа? -Да.
Взимайте си нещата.
Всичко е уредено.
Как е превръзката? -Добре е. Добър лекар сте.
А вие сте добър генерал.
Това е писмо за Дороти. Дайте й го, когато се приберете.
Мамо... -Всичко ще бъде наред.
Двамата със Съли ще се върнем за нула време.
Трябва да тръгваме.
Обичам ви толкова много.
Кажи на Съли, че го обичаме.
Добре. А сега тръгвайте.
Подранихте.
Е, не ми се седи още дълго навън в такава нощ.
Подпишете тук. И трябва да видя заповедта за прехвърлянето.
Оставих я под седалката. -Ще я взема.
Давай!
Затворникът бяга!
Огън!
Паркър каза, че ще ни чака във военния архив в 6 часа.
Благодаря.
Грант им се е опънал. Затова искат да го убият.
Неговият мирен план е единствената пречка за обявяване на радикална война на индианците.
Точно това иска ген. Шърмън. Иска Къстър отново да си прави каквото иска.
Така, че пускат група некъдърни посредници, които предизвикват индианците...
И армията ще трябва да дойде и да "оправи" нещата.
Хей, докторе, идват войници.
Не спирай докато не ти кажа.
Ето ги! Ето ги! Насам!
Тук! Бързо!
Поехте голям риск. -Благодаря.
Вие помогнахте на детето ми. Ще ви намеря каквото ви трябва.
Можете ли да му намерите дрехи?
Какво правиш, Матю?
Мисля, че д-р Майк е загазила.
В какъв смисъл? -Както обикновено прави.
Ще го отворя. -Не. То е за г-ца Дороти.
Брайън, ако има нещо в писмото, което трябва да знаем?
Но мама каза... -Брайън...
Ами ако мама се е забъркала в нещо и това писмо може да й спаси живота?
Отвори го.
Какво пише?
Пише само, че...много ни обича.
Дайте ми билетите си. Ще ги сменя.
На следващата гара се връщаме във Вашингтон.
Тази вечер има концерт в Белия дом. Ще има усилена охрана.
Ще претърсват всеки. Мисля, че Президентът ще е в безопастност докато стигнем там.
Откъде сте сигурен? -Защото полицията е отцепила района.
Никой не може да се приближи достатъчно, за да го застреля.
Ами отдалеч?
Най-близката сграда е хазната. Трябва да си отличен стрелец, за да уцелиш оттам.
Като снайперист?
20 юни, 1863. Лейтенант Байрън Съли е назначен да докладва пред..
Подписано от сенатор Джордж Стюарт, армия от Патомак.
Може ли?
Име? -Ген. Паркър.
Един момент, сър.
Няма ви в списъка с гости. И всички ви търсят.
Да, така е.
Един от пазачите на затвора каза, че приличате на човека помогнал
на лейтенант Съли да избяга. -Много интересно, дедектив.
Но ако ме извините, тук съм за среща с Президента по спешен въпрос.
Не смятам, че ще безпокоим Президента, докато не свърши концерта.
Арестуван сте.
Насам.
Бързо.
Съли!
Не!
Съли!
Снайперистът е избягал. Претърсихме покрива, но не открихме нищо.
Арестувахме ген. Паркър.
Г-н Президент, трябва да ме изслушате.
Не, не взимайте това.
Г-н Президент, трябва да видите този документ.
Какво е това?
Мисля, че сенатор Стюарт и дедектив Симпсън са част от заговора за убийството ви.
Тази жена е луда! Махнете я оттук.
Чакайте!
Дайте да видя документа. -Не е важно, г-н Президент.
Добре ли си? -Да. А ти?
Както ти казах преди, политиката е мръсен бизнес.
Е, д-р Куин, мислите ли, че има заговор? -Да, г-н Президент.
Едва ли е случайност, че г-н Байрън Съли беше арестуван, съден и осъден на смърт.
А сенатор Моузес беше отровен. -Сенаторът получи инфаркт.
Личният му лекар го потвърди. -С ген. Паркър бяхме нападнати от стрелци.
С ген. Паркър сте извъшили углавно престъпление, а генералът е бил ранен
от войници, а не от несъщесвуващи убийци. -Синът ми е чул заплаха за живота ви.
Сенатор Стюарт си призна, че е бил в кабинета ви...
Сенатор Стюарт е напуснал кабинета. Всеки може да е влязъл след това.
Г-н Президент... -Г-н Президент, тази жена...
Тишина!
Арестувайте сенатор Стюарт. -Не може да вярвате на тези неща.
Вярвам, че този човек, с награда за главата му, е поел риска да дойде тук
и да спаси живота ми. Това има значение. Отведете го.
И да не забравя...арестувайте и дедектив Симпсън.
Всички останали да си вървят.
Благодаря ви, г-н Съли. Дължа ви живота си.
Нямаше да мога да го направя, ако д-р Майк не беше ме измъкнала от затвора.
Направила го е, а?
И двамата получавате сваляне на обвиненията срещу вас.
Благодаря ви, г-н Президент.
Съли...
Какво правите тук?
Тези ваши ли са?
Притеснихме се и се върнахме.
Ето писмото ти.
Не сте го прочели, нали?
Аз исках, но те не ми разрешиха.
Пише само, че много ви обичам.
Благодаря ти, Джулия. -О, аз ви дадох само една стая,
а вие ми дадохте живота на съпруга ми.
Къде, по дяволите, е Паркър? -Юлисиъс...
Исках всичко да стане наведнъж, но кой знае кога ще се появи.
Добре, добре...
Г-н Съли...
Какво е това?
Назначавам ви за индиански посредник за територията на Колорадо.
Специално назначение, подписано от мен. Искам да имам някой, на когото да се доверя.
Искате ли работата?
Искам време да го обсъдя със семейството си.
Е, уведомете ме.
Г-н Президент, извинете за закъснението, но исках да потвърдя един слух.
Изглежда сенатор Стюарт се е обесил сутринта.
Предполагам, че няма да има разследване. -Няма следи, неясен край.
Още нещо.
Мисля, че това ви принадлежи. Уволнен сте с почести от армията.
Паркър.
Мисля, че и това е ваше.
Благодаря ви, сър.
Брайън...
Ти и майка ти не трябва да казвате на никого за тайния проход.
Няма.
Не искам Конгреса да знае за него. Може да ми потрябва някой ден.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ:ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА и Pupolino от отбор LosT in TransLaTion