Дами и господа, моля за вашето внимание. Дилижансът за Колорадо Спрингс, Сода Спрингс,
и Аутпойнт Саут ще тръгне след пет минути.
Ще минат няколко часа, докато спрем за почивка.
Веднага се се връщам.
Извинете, търся шериф Уикит. -Няма го. Снощи се напи и сега спи.
Какво да правя с този затворник? -Проблемът си е ваш.
Не, синко, проблемът е твой.
Хей, не може да постъпвате така. -Напротив. Вече ми платиха.
Шериф Уикит може да ги среже щом изтрезнее. -Чакай малко. За кого се мислиш?
Казвам се Коул. -Вижте, г-н Коул, ако си мислите, че...
Да не би да сте Кид Коул?
Няма проблем.
Кид Коул? -Здрасти, Съли. Как си?
Добре съм. -Какво правиш тук?
Дойдох да взема медицински стоки и някои неща за новата къща.
А ти какво правиш тук? -Доведох един затворник.
Със сестра Рут отиваме в Сан Франсиско.
Виж кого открих. -Здравей, Съли.
Здравей, сестро Рут.
Д-р Майк. -Наистина изглеждаш чудесно. Брачният живот
ти се отразява добре. -Сестра Рут се грижи добре за мен.
С Божията помощ. -Да, но ти си тази, която готви.
Като стана въпрос за това, д-р Майк ни кани на вечеря за деня на Благодарността.
Много мило от твоя страна. -Искаме да дойдете в Колорадо Спрингс
и да бъдете с нашето семейство. -Тогава слагай още две чинии,
защото с радост ще дойдем. -Най-добре виж дали има място на Дилижанса.
Мисля, че ще уредя нещо с продавача на билети. Извинете ме.
Ще сключим сделка...
Без мен. -Не искаш ли да изненадаме Съли и мама?
Мисля, че ще бъде мило да има готова вечеря когато се върнат,
само аз ще трябва да свърша всичко. -Не, няма. Ще доведа Ингрид да помогне.
Добре...всички ще помогнем. Ще направим списък и ще си разделим задълженията.
Е...ще се присъедините ли към нас утре? -Не. Ще вечеряме вкъщи.
Това е чудесно. Кой ще сготви? -Всички ние.
Имате ли си пуйка вече? -Ще вземем от г-н Брей.
Най-добре побързайте, защото хубавите свършват бързо.
Ще отида веднага щом си изям пая.
Не се тревожете. Всичко ще бъде наред.
Не се притеснявай, скъпа. -Всичко ще бъде наред.
Тази дама е лекар. -Наистина ли?
Аз съм д-р Куин. Практикувам в Колорадо Спрингс.
Брандън Макгий, това е жена ми - Кери. -Здравейте.
Приятно ми е.
Вие сте Кид Коул, нали?
Чувал съм за вас. Вие сте стрелец. -Пенсиониран стрелец.
Щом си с г-н Коул, знам, че всичко ще бъде наред. Всичко върви по план.
Така като ви гледам, носите момче.
Кога ви е термина?
Април. -Януари.
През януари. Това ни е първото дете. И двамата сме объркани.
Следваща спирка - Сода Спрингс.
Седнете до прозореца. -Нека ви помогна, г-жо.
ДЖЕЙН СИЙМОР Е
ДОКТОР КУИН ЛЕЧИТЕЛКАТА
ДЖО ЛАНДО
ЧАД АЛЪН
ЕРИКА ФЛОРЕС
ШОН ТУВИ
Искам една карта. -Аз ще остана с тези.
Какво мислиш за Кейлъб? -Кейлъб Макгий.
Искам три.
Фул хауз. Лошо, ако играехме на пари. -Прав си. Каре.
Май ще се откажа да играя. -Винаги съм харесвала Азая.
О, имах чичо на име Азая. Не се беше къпал през целият си живот.
Ами Гидиън?
Какво мислиш за Езра? -Езра ли?
Мислех, че темата не те интересува. -Никога не бих си кръстил детето Езра.
Винаги е било от любимите имена на Куин. -Може би ще измисля ново.
Може да го кръстите на баща му - Брандън Макгий.
Един Брандън Макгий е достатъчен в семейството.
Как е вашето малко име, г-н Съли?
Нещо...от сорта на Езра- не бихте го използвали.
Добре ли сте?
Ритна ли ви? -Да. Доста се движи.
Най-добре да те прегледам като пристигнем. -Не, добре съм.
Мисля да си затворя очите за малко. -Добра идея.
Няма да пека. Винаги аз пека. Искам да приготвя сладките картофи.
Тогава аз ще пека пайовете. -Брайън, ти си изпекъл един пай през живота си.
Е и? Но спечелих първа награда. -Не искам да рискувам.
Ще купим един от Грейс. -Не може. Денят на Благодарността е.
Трябва да е домашно приготвен. Ще те науча, но няма да докосна точилката.
Ето списъците. Разделяме се и купуваме каквото ни трябва.
Хайде.
Трябва ми пуйка, г-н Брей. -Както и на всички останали.
Какво им става на всички? Защо не планирате предварително?
Г-н Брей? -15 цента.
Моля те, все имаш нещо. -Е, добре.
Имаш късмет.
Само една е останала. -Това ли е?
Просто ще ти трябва повечко плънка. -Сигурен ли си, че е пуйка?
Колко? -Два долара.
Продадено.
Хей, това е моята пуйка.
Който се колебае, остава гладен. -Сега какво ще правя?
Имам ронена царевица.
Трябват ли ни сардини? -Не.
Г-н Брей? -Да?
Имате ли червени боровинки? -Утре ще получа.
Ще ни запазите ли един буркан? -Ако платиш предварително.
Защо така? -Ако не дойдете, ще ми останат.
Не мога да ги продам, освен по това време на годината.
Никой няма да иска да го купи догодина, защото ще е стар.
Дай да вземем тази консерва грах.
Хей...
Повръща ли ти се? -Малко ми се вие свят.
Дали ще спре? -Идеята не е добра.
Ще издържиш ли до спирката? -Колко остава?
Около 8 мили.
Най-добре да спрем. -Не. Не и тук. Ще издържа.
Можеш ли да го накараш да побърза? -Ще го попитам.
Хайде пак.
Още веднъж.
Стой мирно, Брайън. -Изтръпна ми крака от седене.
По дяволите.
Вечерята за деня на Благодарноста изчезна. -Съжалявам, не издържах.
Кракът ми ме съсипва.
Вероятно това е единствената пуйка в радиус от 20 мили.
Ще търсим пак сутринта.
Трябва да намерим пуйка. Мама ще очаква да имаме.
Има поток тук. -Пресъхнал е. Още малко до спирката.
Имам чувството, че ще повърна. -Дръж се, дете.
Съли, трябва да спрем. Налага се да спрем.
Добре ли сте? -Изведи ги и се скрийте зад скалите.
Залегнете.
Кери? -Добре съм.
Отвлечи им вниманието докато аз заобиколя. -Няма да е необходимо.
Хвърли оръжието, Кид Коул!
Какво правиш? -Обирам Дилижанса, г-жо.
Макгий, ела тук.
Добре, а сега си дайте бижутата и портмонетата.
Ще взема тази брошка. -Това ми е от майка ми.
Има вкус. Сега го свали.
Дай й я.
Казах ти, че ще е лесно.
Ще се моля да намеря начин да ви простя. -Не си прави труда.
Няма как да ги спасиш.
Може да направите нещо благородно и да ги погребете.
Дайте ни поне малко вода. -Защо не?
Приятен ден на Благодарността.
Колко ли път сме изминали? -Около две мили.
Сториха ми се 50.
Искаш ли малко?
Трябваше да се досетя, че има нещо гнило.
Колко време се занимавахме, за да си избере име. Направи ме на глупачка.
Направи всички ни на глупаци. Чух, че една двойка прави обири в района.
Щях да дам тази брошка на Колийн. -Много жалко.
Постъпи правилно като й я даде, за да не те застреля.
Трябва да вървим. -Защо да бързаме?
Видях следи от нападателна група. По пътя в онази посока.
Ако ни забележат, мъртви сме. Трябва да продължим докато стигнем до пункта.
Ще стигнем ли преди да се мръкне? -Най-добре да вървим.
Къде е пуйката? -Вероятно в съседната област.
Имахме една, но Брайън я изплаши. -Кракът ми изтръпна. Не съм виновен.
Беше ми на мушка, ако беше пазил тишина.. -Какво ще правим?
Може да вземем на заем храна. -Не се взима храна на заем.
Напротив. Ако нямаш, точно това правиш.
Утре ще заредят магазина, ще купим храна. Всичко ще бъде наред.
Все повтаряш това, но нямаме пуйка, продукти за пай, нямаме и...
Добре де. Ще поразпитаме. Може би някой има храна в повече.
Нямам пуйка в повече, но имам много спанак, ако ти трябва.
Спанак...благодаря, г-це Грейс.
Имам праскови и много картофи. -Благодаря, Майра. Ще ги взема утре.
Ще взема Йон на лов с мен утре. Ще си дойдем с пуйка.
Не се безпокой. Братовчед ми от Охайо донесе храна. Имаме много селда. Цяла бъчва.
Селда ли? Това какво е? -Сушена херинга. Много е вкусна.
Дано да е вкусна със сос.
Не се тревожи, скъпа. Утре по това време ще празнуваме деня на Благодарността.
Имаш право. Бог ще се погрижи за нас. -Откъде знаеш?
Защото го помолих. Знам, че ще ни помогне.
Когато пак говориш с него, ще го помолиш ли за малко тиквен пай?
Най-добре да тръгваме. Ще стигнем пункта до полунощ.
Е, как се справяме?
Няма да се притесняваме за сладки картофи. Тази година има много.
Какво друго имаме? -Имаме царевица, ароматни праскови и боб.
Все още нямаме пуйка. -Имаме шунка.
Така ли? -Джейк има в косерва. Може да я купим.
По-добре да ядем селда.
Хей, Хорас. Дилижансът закъснява. -Не закъснява, а няма да дойде.
И хранителните доставки няма да дойдат. -Няма да дойде?
Ще отида да кажа на Лорън. -Защо няма да дойде Дилижанса?
Времето се разваля в Денвър. Отменили са всички, които пътуват на юг.
Мама и Съли ще се оправят ли?
Вероятно са разбрали и са се върнали в Денвър.
Ще отседнат в хотел докато бурята отмине.
Не се тревожи, Брайън. Ще си дойдат утре.
Освен това ще имаме повече време за вечерята.
А може би не. Вижте. Всички отиват в магазина.
Какво става?
Здравей, Майра. Може ли да взема прасковите?
Извинявай, Колийн. Но ги изядох всичките. Но все още имам сладки картофи.
Съжалявам, но спанака ще ми трябва. След като няма да има доставка.
Може би ще хапнем тук. -Съжалявам, Брайън. Всичко е заето.
Виж, мини по-късно. Няма да имам пуйка, но имам много сладки картофи.
Откъде да знам, че е годно? -Довери ми се. Познавах прасето лично.
Щом казваш.
Какво правиш?
По-добре да ям селда.
Вижте. Пристигнахме. -Много е тихо.
Къде ли е началника на пункта? -Може би е вътре.
Къде са конете? -Оградата е счупена.
Изчакайте тук.
Има ли някой?
Чисто е. Идвайте.
Микаела! Ранена ли си? -Не.
Влизайте! Бързо!
Хайде!
Улучиха ме. -Дай да видя.
Много ли е зле? -Куршумът е излязъл от другата страна.
Какво правят? -Искат да разберат дали имаме оръжие.
В капан сме.
Дай си томахавката.
Стойте долу. Може да гръмне в лицето ми.
Силите се изравниха малко.
Мислиш ли, че ще се върнат тази нощ? -Ако възнамеряваха да го правят,
щяха вече да са го сторили. Вероятно са отишли за помощ.
Може би трябва да поспим.
Те са нависоко и това пълнулуние ни прави отлична мишена.
Ако дойдат облаци може да се измъкнем. -Ще ми е трудно да тичам.
Може би са си тръгнали.
Не ми се вярва, сестро Рут. Елате тук, при д-р Майк.
Гледай.
Видя ли ги? -Има поне една пушка там горе.
Най-добре да изчакаме до сутринта.
А после какво?
Да се надяваме, че следващия дилижанс ще дойде преди още индианци да се появят.
Намерихте ли нещо за ядене? -За ядене?
Има продукти за бисквити и боб. -Да сготвим нещо.
Какво мислиш?
Мисля, че мина доста време откакто съм убивал някого.
Колко куршума ти останаха? -Осем.
Има двама с пушки. -Колко ли куршума имат те?
Една за Петър, една за Павел и една за Господ Бог. Малко сода, малко сол,
ако нищо не стане, вината не е в мен. -Аз не мога така. Трябва да измеря всичко.
Ако готвиш толкова дълго като мен, ще ти идва от вътре.
Когато опитах така, не се получи.
Не се тревожи, всичко ще се оправи. Ще видиш.
Вината е моя.
Как така?
Ако не ви бях поканила, сега щяхте да пътувате към Сан Франциско.
Аз гледам на нещата по друг начин. Бог е искал да сме заедно.
Вие сте най-приятните хора, с които може да празнуваме денят на Благодарността.
Освен това, ще ни помогнете да отпразнуваме годишнината от сватбата.
Не мога да повярвам, че мина една година. -Аз също.
Как е да си омъжена, сестро Рут? -Понякога е такава досада..
знаеш какво имам предвид. -Да, знам.
Всеки път щом се събудя и погледна лицето му, благодаря на добрия Бог,
че го изпрати на пътя ми.
Да, има много неща, за които да сме благодарни.
Амин!
Имаме печени сладки картофи, пюре от сладки картофи и картофи "Изненада".
И много боб и ориз. -Не се ядат боб и ориз на този празник.
Яде се пуйка с плънка, червени боровинки, тиквен пай.
Може да направим пуканки. -Това е тъпо.
Не е тъпо. Яли са ги на първия ден на Благодарността.
Чудно ми е какъв вкус ще имат със сос?
С Йон ще тръгнем призори. Ще донесем пуйка.
Ами ако не стане така? -Тогава ще ядем други неща.
Няма да е същото.
Щяхме да имаме пуйка, ако не беше Брайън. -Трябваше да отидеш в магазина,
вместо да ядеш още едно парче пай. -Идеята за тази вечеря беше тъпа...
Престанете!
С кавги няма да сложите нищо на масата.
Знам само, че трябва да измислите нещо до сутринта.
Вината не е моя.
Не можеш ли да заспиш? -Не.
Трябва да си починеш. -Защо не ми изпееш нещо?
Д-р Майк е заспала.
Не, не съм.
И аз бих искала да чуя една песен.
Дошъл е сезонът, когато семейство и приятели се събират.
Да кажем благодарствена молитва за всички дарове през годината.
Да се хванем за ръка и да благодарим на създателя справедливо.
Тази година като изброявам всички дарове, съм благодарен на Бог, че те има.
Благодарен съм за детския смях, за слънцето, вятъра и дъжда.
За красивият цвят на очите ти, за чудесният влак.
Луната се издига над прерията, ти цялата преливаш от любов.
Тази година като изброявам всички дарове, съм благодарен на Бог, че те има.
И когато настъпи мига да се разделим, няма да има тъга и сълзи.
Ще те целуна за сбогом и ще си тръгна, благодарен за всички години.
Благодаря ти за всичко, което ми даде, че ме научи какво може любовта.
На всеки ден на Благодарността, ще благодаря на Бог, че те има.
Танцуващ Облак...
Танцуващ Облак, добре ли си? -Да.
Съжалявам. -Аз също. Следя тази пуйка цяла сутрин.
Не те видях. Можеше да те..Извинявай.
Благодарен съм, че си лош стрелец.
Защо не ни нападат?
Сигурно чакат Дилижанса да дойде. Ще попаднат в засада и после ще погнат нас.
Трябва да предупредим Дилижанса. -Ще изпратя сигнал, след като тръгнете.
Какви ги говориш? -Знаеш, че не мога да тичам.
Само ще ви забавя и ще хванат всички ни. Ако тръгнете сега имате шанс.
Ще ги задържа за малко. -Няма да те изоставим тук сам.
Няма да бъде сам. Аз оставам.
Ние го обсъдихме и искаме така да постъпим. -Не сме съгласни.
Не.
Д-р Майк, знаете, че това е единственият ви шанс да останете живи.
Имам три куршума да ви прикрия и ми остават още пет. Това е доста.
Ще се върнем с помощ веднага щом можем.
Ако не успеете, всичко е наред.
Бог да е с вас.
Надявам се, че те чува.
Нямат банка. -Е, тогава да си напазаруваме някои неща.
Взимам това, г-н Брей. Заповядайте. -Благодаря.
Затварям. -Нямаш ли повече царевица?
Свърши.
Тези картофи са прорастли. -Само това имам. Ако искаш ги взимай.
Съжалявам, но затваряме. -Трябват ни само няколко неща, г-не.
Само това имаше. -Това ли е всичко?
Да. -Добре. Два долара и 30 цента.
Хубава брошка.
Благодаря.
Матю, тази дама има същата брошка като на д-р Майк.
Точно като тази, която баба й подари. -Да. Прилича на нейната.
Откъде я взехте? -Аз...
Вземи парите.
Извинете.
Д-р Майк и Съли добре ли са? -Вероятно са отишли до следващия пункт.
Лягайте на пода. Хайде.
Ако някой излезе оттук, ще го застрелям.
Обраха ме! Съберете хайка. Тръгваме след тях.
Обраха ме!
Хайде!
Не! Моля ви. Не ме наранявайте.
Моля ви.
Не ме наранявайте.
Съли.
Скрий се зад дървото.
Добре ли сте? -Наистина се радваме да ви видим.
И аз си мислех същото.
Знаех си, че сте добре. Хайде, да вървим след обирджиите.
Отдавна им загубихме следите, Лорън. Няма да ги открием.
Ами тези индианци? -Като му дойде времето ще ги хванем
и ще ги съдим за убийството на началника на поста.
Добре, да се връщаме в града. -Трябва да свършим още нещо.
Коул!
Има ли някой? -Кой пита?
Добре ли сте?
Да, след като решиха да тръгнат след вас. -Толкова се радвам да ви видя.
И аз си мислех същото.
Пуйка?! -Пуйка ли?
Тиквен пай?
Тиквен пай..
Ухае чудесно.
Мамо, Съли, къде бяхте? А вие какво правите тук?
Здравей, Брайън. -Поканих ги на празнична вечеря.
Аз поканих и Танцуващия Облак. Помогна ми да уловим огромна пуйка.
Дано сте гладни. -Разбира се.
Д-р Куин, Съли, надявам се, че нямате против да кажем по дълга молитва днес.
Наистина има за какво да благодарим тази година.
Амин!
И аз си мислех същото.
Дошъл е сезонът, когато семейство и приятели се събират.
Да кажем благодарствена молитва за всички дарове през годината.
Да се хванем за ръка и да благодарим на създателя справедливо.
Тази година като изброявам всички дарове, съм благодарен на Бог, че те има.
Благодарен съм за детския смях, за слънцето, вятъра и дъжда.
За красивият цвят на очите ти, за чудесният влак.
Луната се издига над прерията, ти цялата преливаш от любов.
На всеки ден на Благодарността, ще благодаря на Бог, че те има.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: ВЕСЕЛА СТАНЧЕВА от отбор LosT in TransLaTion