Искам всеки да си затвори очите И да намери своето щастливо място.
Сега си представете хубавите неща в живота Ви.
Готини обувки, перфектна коса...
- Много малинов блясък за устни. - Много малинов блясък за устни.
Дори и да не мога да го видя е дразнещо.
Да, сега е на щастливото ми място.
Добре, отворете си очите.
След като имахте време да помислите За това, което имате,
Е време да помислите за тези, които не са такива щастливци.
Отново е време училището ни
Да събере пари за...
Националния Фонд за Подпомагане.
И Вие, мои малки облекчители, ще помогнете на нещастните.
Като госпожа Доусън, библиотекарката?
Госпожа Доусън не е от нещастните.
Тя избира да се облича по този начин.
Можеше да бъде всичко това и купичка с пудинг.
Съжалявам, че закъснях, господин Корели.
Бях тръгнала за училище, когато трябваше да махна една котка от малко птиче
и ми стана жал за котката и затова отидох до магазин за домашни любимци
за да взема малко храна и видях изгубено куче с наранена лапичка...
Сара.
Защо всеки път като говоря с теб нещо ме подтиква да даря кръв...
И да се обадя на майка ми? Което, ако познаваше майка ми, е нещо от същия тип.
Съжалявам, докъде бяхме стигнали?
Влюбвахте се в госпожа Доусън.
Не, мислех си за пудинг.
Продължаваме. Националния Фонд за Подпомагане.
Както миналата година, човекът или отборът, който събера най-много
печели свободен ден от училище,
снимка във вестника
и подарък - чек от 300 долара за мола Малибу.
Най-накрая, време за обяд!
Трябва да спечелим. Трябва ми нова обложка за скейтборда.
Аз искам да победим, само за да не спечелят Амбър и Ашли.
Иначе ще прекараме още една година в злорадстването им.
Хей, хора, знаем, че злорадствахме миналата година
и се чувстваме много зле за това.
Искахме само да Ви пожелаем успех. Нека най-добрият победи.
Нещо не е наред.
Съжалявам.
Знаех си, че не трябва да ям това бурито за закуска.
Говорех за Амбър и Ашли. Замислили са нещо.
- И трябва да си пазим гърбовете. - Разбира се.
Хана Монтана Сезон 1 Езпизод 19
Превод и тайминг: Бу
Това продължава от два часа. Какво става, хора?
- Здравей, Майли. - Здрасти, Лили.
Нещо заради Амбър и Ашли е.
Всъщност е написано „глупав” и „по-глупав”
Това беше! Ще си платят за това!
Чакай малко, аз "глупав'' ли бях или "по-глупав"?
Важно е за мен.
Важното е да не позволим на Амбър и Ашли да спечелят състезанието за благотворителност отново.
Омръзна ми да виждам снобарските им лица навсякъде.
Погледнете, загубеняци.
Това е възможно най-близкото, когато някога ще бъдете до един от тези.
Ще го видим това.
Ще чукаме на всяка врата докато ръцете ни не се разкарвавят.
Ще се молим и няма да приемаме «не» за отговор.
Не!
Дръж го, Бътчи.
Не!
Мисля, че е време да пробваме нещо друго.
Едно, две, три, да съберем малко пари.
Здравейте, жунглираме благотворително.
Как сте всички? Благотворително събиране на пари.
Весела Коледа и не забравяйте нуждаещите се!
Коледа? Последният път, когато си подремнах беше Септември.
Внуците ми ще дойдат всеки момент.
Трябва да изкарам елфите от тавана.
Добра игра, сине.
- Почти не отбелязах точка. - Не се чувствай зле, татко.
Някой ден може би ще спечелиш най-накрая.
Ако искаше, щеше да ги спечели, глупако. Той просто те разиграва.
- Защо би го направил? - Съжалява те.
Погледни се, за баскетболен играч си доста нисък.
Татко, това е лъжа, нали? Нали не ме оставяш да побеждавам?
Разбира се, че не, синко. Мисля, че си много добър.
Какво е всичко това?
Просто се охлаждам след бруталната победа.
Доста е влажно тук.
Да, добър опит. Но знам какво означава това.
Искам да застанеш пред коша и да опиташ да вкараш.
- Синко, изморен съм. - Тате, моля те. Трябва да знам.
Добре, но помни, ти си го изпроси.
Добре.
Добре, да видим какво можеш, Старокоске.
О, той беше прав!
Оставяш ме да победя. Чакай малко. Винаги ли ме оставяш да победя?
Съжалявам, синко. Просто...
Обичам да виждам колко си щастлив, когато победиш.
Освен това, когато загубиш, правиш тази нацупена физиономия.
- Не е вярно. - Ето я.
Това беше края! Ще те победя в нещо, татко!
И ще те победя много лошо.
Синко, здрав си. Имаш хубава кола.
Защо търсиш нещастие?
- Добре, избери си игра. - Добре.
Едно, две, три, обявявам борба с палци.
Спокойно, синко, не е твоя вината. Имаш палци като майка си.
Имам момичешки палци?
Сара, покажи ми парите!
Момиче, как успя да събереш толкова много?
Родителите ми ме научиха.
Запознали са се на обиколка на Червения Кръст,
и меденият им месец бил в Корпуса на мира.
- строейки акведукти за... - Чудесна история. Следващия!
О, да. Тримата приятели. Дайте ми парите!
- Наистина. Покажете ми ги. - Това е всичко, което успяхме да съберем.
- Няма ли да ударите гонга? - Имам специален гонг за вас.
"Няма ли да ударите гонга?"
По-добре беше от без гонг.
Добре, може да не печелим,
но благодарение на Сара, Амбър и Ашли също не печелят.
Миналогодишните шампиони печелят отново!
Изглежда, че някой го прави за втори път.
Как успяхте да съберете толкова много?
Лесно. Просто отидохме до Б на Т.
- Какво е това? - Банката на Татко.
Това не е често. Работихме много повече от вас.
Да! Извървяхме десет мили, фалшифицирахме шест различни акцента
и пяхме «Дванайсетте дни на Коледа» 58 пъти.
Прави сте, наистина сте работили повече.
Ние просто сме по-умни...
И по-богати.
Не ме интересува какво ще ми коства.
Този път няма да им позволя да ни бият.
Майли? - Не сега, Оливър.
Добре.
- Добра идея, Кууп. - Казах ти, човече.
За пинг-понг не е нежно да си висок, силен или добре изглеждащ.
Точно! Чакай малко, аз изглеждам добре.
Разбира се.
Сега хващай хилката и да поиграем.
Добре, давай, скъпи!
Съжалявам, господин Флафърс!
Да!
Чудесно, сега трябва да те науча да танцуваш.
Идва.
Тройна въздишка.
Обикновено като чуя такава въздишка, ме заболява портфейла.
Татко, знаем, че вече направи голямо дарение,
но родителите на Амбър и Ашли...
Знаеш какво казвам винаги, миличка.
Можеш да купиш на жадния мъж крава и той ще има всичкото мляко, което иска
но въпреки това няма да има достатъчно, за да си потопи сладките.
- Какво? - Ъх?
Каза, че е щастлив да дава пари за благотворителност, но това е шанс за нас
да се научим да бъдем креативни и да съберем парите сами.
И след това нещо за сладки.
Може би Хана може да попита някои хора.
Може би Хана може да попита много хора.
Благодаря Ви! Благодаря на всички!
Сега, преди да започна следващата песен, искам само да съобщя за
Националния Фонд за Подпомагане.
Покажете любовта си и направете дарение.
Хора, моля Ви! Само хартиени пари!
Натъртих се като пъпеш.
Не мога да повярвам колко много ни издърпа Хана.
Знам! И беше по-лсено отколкото да намeрим мулети на събиране на градинари.
- Ъх? - Какво?
Вие не бихте издържали и 2 минути в Тенеси.
Нямам търпение да видя израженията на Амбър и Ашли
когато разберат, че печелим.
Не мога да повярвам, че изгубихме.
Здравейте, госпожо или господине, бихте ли желали да дарите...
- О, здравей, Майли. Тук ли живееш? - Да, влизай, Сара.
- Как върви събирането? - Много добре.
Сутринта станах в четири, за да мога да събирам пари на пазара за риба,
след това хванах края на смяна на гробищата
след това сутрешната аеробика в Йога Мат...
- Ставаш толкова рано всяка сутрин? - Не, в Съботите спя до пет и половина.
След това отивам в старческия дом, за да сервирам закуска.
Защо не се изненадвам?
Просто много искам този чек.
За да мога да купя дрехи и да ги даря на нуждаещи се деца.
Нуждаещи се деца?
Ще дариш целия чек?
Няма дори да си купиш чифт чорапи?
Имам два чифта чорапи вече.
Един чифт и един резервен. Кой има нужда от повече?
Нормалните хора?
Как успяхте да съберете толкова много пари?
Трябва да сте работили много, много усилено.
Е...
Това което направихме...
- Направихме това нещо. - Нещо!
Да, и...извини ме!
- Извини ни. - Да.
Хора, трябва да дадем парите от Хана на Сара.
- Какво? - Не.
Да, тя е работила много по-усилено от нас.
И само тя го прави заради хубави причини.
Причини, глупости, искам си новия скейтборд!
Лили, знаеш, че тя заслужава да спечели.
И когато тя спечели, пак ще видим Амбър и Ашли
смачкани като малките буболечки, които са.
Добре. Да дадем парите на Госпожица Добрите Два Чорапа.
Хей, Сара, решихме, че
трябва да опиташ при семейство Бърстромс надолу по улицата. Те са богаташи.
Ако те не са си в къщи,
искаме да направим дарение.
Не мога да взема вашите пари. Работили сте толкова много.
- Не колкото теб. - Повярвай ни
Не. Няма да мога да спя вечер, ако се възползвам от работата на някой друг.
А това би било много лошо като се има напредвид колко рано ставам.
Никога не свършва.
Освен това, все още имам шанс да победя.
Има карнавал на плажа довечера.
И ако застана под влакчето на ужасите,
вероятно ще мога да хвана някое ресто.
Докато избягвам повръщаното. Добре, чао.
Трябва да измислим как да я накараме да вземе парите.
Да, и чадър може би.
Бас ловя, че ще приеме дарение от щедра известна личност.
- Със сигурност.
От къде ще намерим някоя?
Мислех, че се е научил до сега.
- Не днес. - Дръж това.
- Хайде, момче. - Удряй!
Направих го. Спечелих.
Победих баща си! Победих баща си!
Е, победи ме. Наистина победи стареца.
О, хайде, татко. Не те бих. Унищожих те, разбих те.
Зарових те под потока на Джаксън.
- Никой не харесва наскърбените победители, синко. - Кой се цупи сега?
Никой не се цупи.
Както кажеш, господин Сърдитко
Просто ще ида да си взема кърпата, сърдитко.
Виж, пак те победих.
Джаксън, ние не опитвахме
да видим кой ще стигне пръв до кърпите.
Дори и дя бяхме, щеше да загубиш.
Не всичко е състезание, сине.
- Сега просто се държиш глупаво. - Така ли?
- Две от три? - Загубен си.
О, да!
Много ви благодаря, че дарихте за Националния Фонд за Подпомагане
Ето я.
Да даряваме парите и да изчезваме
преди някой да забележи Хана.
- Хей. - Здравейте, бихте ли желали да дарите за...
Ти...И ти... сте тук...И...
- Предполагам, че е фен. - Мислиш ли?
Сара, хайде, събуди се, Сара. Виж, има коте на дървото.
Какво? Коте? Къде?
Видях...Хана Монтана!
Вижте, това е Хана Монтана!
О, Боже.
Точно зад нас са. И сега какво?
Бързо, ела тук.
Къде отиде тя? Къде е Хана Монтана?
Вижте! Тръгна натам!
- Исках да кажа натам! - Исках да кажа натам!
По-добре се разделете.
- Нещо не е както трябва. - Изглеждаш добре в лилаво.
Благодаря ти.
Знам, че сме близки, но това е абсурдно.
Искаме да дарим за Националния Фонд за Подпомагане.
Мислех, че няма да попиташ. Лола, дай парите.
Лола, пусни!
Не смей да припадаш отново. Чао.
- Това мина добре. - Да.
Между другото, мерси, че ме ощипа в морето от топки.
Не съм те щипала, ти ме ощипа.
Това ще е супер.
След цялата ни работа, по-добре Сара да бъде щастлива.
По-добре да си купи нов чифт чорапи.
И сега, настъпи момента, който всички чакахте,
тазгодишния победител е...
Господин Корели. - Съжалявам. Амбър и Ашли!
Да...Какво?
Как са успяли да съберат повече от...
нас...искам да кажа от Сара?
Когато разбрахме, че някой е събрал повече от нас,
помолихме родителите си да напишат по още един чек.
Сега, извинете ни, трябва да дадем интервю за вестника.
Не разбирам, как са разбрали колко сме събрали?
Оливър?
Добре де, може би съм се похвалил малко как сара ще ги победи.
Спести си го.
Чувствам се зле за Сара. Тя ще бъде съкрушена.
- Да, браво на вас! - Да, трудно го приема.
Сара, защо се радваш? Мислех, че искаш да победиш.
Не всичко е заради победата, а заради събирането на пари за благотворителност.
Това е важното.
Знаете ли, тя е права.
Малко дразнеща, но права.
Срамота е, че Амбър и Ашли спечелиха.
Никога няма да направят добрите неща, които Сара щеше да направи.
Кой знае, може и да те изненадат.
Може ли да попитам как се чувствате?
Много сме щастливи за Националното подпомагане.
Искаш да кажеш за Националния Фонд за Подпомагане
Както и да го наричате, хората ще бъдат подпомогнати.
А те дори не са Ви казали хубавата част.
Ще използват всички пари от чека подарък
за да купят дрехи за нуждаещи се деца.
- Нуждаещи се какво? - Нуждаещи се какво?
Не сега!
Вие двете сте невероятни. Това ще бъде чудесна история.
- Е, истината е, че... - Чакайте, има и още.
Не, няма, наистина.
О, хайде, не се срамувайте. Давай, Лили.
Ще прекарат свободния си ден от училище
в доброволно миене на чинии в кухнята.
Кухнята.
Не забравяйте да си сложите мрежичките за коса, момичета.
Ще се видим в кухнята!
Това е снимка, от която никога няма да се отегча.
Е, как си?
Като камила съм.
Ами ти?
Добре съм. Само съм малко жаден.
Може би мога да ти помогна с това.
Добре де, ти печелиш.
Знаех си, че това че имах 8 братя и сестри и една тоалетна в къщата ще ми се отплати някой ден.