Досега в "Изгубени"...
Господине?
Отворете вратата, ако обичате.
Защо не поговорим за другото?
За съобщението, което Абдул хвана с радиостанцията.
Френското маце, което каза: "Всички са мъртви".
Трябва да кажем на другите. - Какво?
Никой нищо няма да им казва.
Ако им кажем какво знаем,
ще им отнемем надеждата.
И затова да ги лъжем?
Открих питейна вода в долината.
Призори ще отидем да налеем.
Който не иска да дойде, да свърши нещо друго полезно,
защото не може всеки да се спасява сам.
Извинете...
Да сте виждали сина ми?
Аз отивам,
на лов.
И се питах дали вие
бихте наглеждали сина ми,
докато се върна.
Става ли?
Просто ми е любопитно. - Няма да ти кажа.
Толкова ли е важно? - Не е важно.
Имах си причини. Не желая да ги разгласявам.
Просто ти и тези татуировки...
не ми се връзвате.
Да не си от онези обръгнали неврохирурзи?
Такъв съм си, обръгнал.
Ако сте свършили с устното сношаване, да тръгваме.
Сума ти народ разчита на нас да им донесем вода за пиене.
А и великият бял ловец взе да се изнервя.
Добре, да вървим.
Чарли, питай Джак за татуировките му.
Имате си обща шегичка?
Много се радвам за вас двамата.
Желаете ли шампанско?
Забравихте нещо.
Така ли?
Какво?
Ами баща ми?
Зает е със задълженията на домакин.
Да избягаме. Още сега.
Къде?
В Америка.
Сун, погледни ме. Обичам те,
но не искам да ми приставаш.
Това е единственият ни шанс.
Баща ти никога няма да разреши.
Не ни е нужно разрешението му. Решението е наше.
Ще говоря с баща ти.
Ще го убедя.
Говориш така, защото не познаваш баща ми.
Познавам себе си.
Прекрасно е.
Ще ми се да беше диамант.
Някой ден ще го имаш.
Какво става?
Престани!
Остави го! Моля те!
Стига!
Стига! Пусни го!
Направи нещо! Той ще го убие!
Спри го, моля те!
ИЗГУБЕНИ
Не! Спри!
Спрете го, моля ви! Той ще го убие!
Белезниците! На шерифа!
Бързо!
Какво стана?
Водата е насам.
Как откри това място?
Чист късмет.
Тук е.
Удивително. - Меко казано.
Типично в твой стил.
Няма ли да прегледаме тези неща?
Може да открием нещо полезно.
Има право.
Така ли? - Да. Дай ми бутилките си.
И се оглеждай за медицински консумативи, най-вече лекарства.
Лекарства, добре.
Не мърдай.
Само щях да взема...
Не мърдай.
Какво става?
Стъпил е върху пчелин.
Защо е на земята? Пчелините трябва да са по дърветата.
И сега какво? - Ако мръдне, ще разтури пчелина.
Мразя пчели.
Имам ирационален страх от пчели. Алергичен съм...
Замълчи.
Трябва някак си да запечатаме пчелина.
Да го покрием? - Да, побързай.
Писна ми да го повтарям.
Както си се разхождах по плажа със сина ми,
този изведнъж ми се нахвърли.
Нищо не съм направил.
Все има нещо, което не ни казваш.
Нима?
Ти откъде си бе?
От Тикрит.
Ирак. - Не знам как е в Ирак,
но в Съединените щати, откъдето съм аз,
корейците не харесват чернокожите.
Знаеше ли го?
Затова по-добре разпитвай него!
Белезниците остават!
По-високо, Омар, току-виж разбрала. - Хора,
дръпнатият направо ще се изпече на това слънце.
Докога ще го държиш тук? - Той се опита да убие Майкъл.
Всички видяхме. Ще стои с белезници, докато разберем защо.
Хайде, да се махаме оттук.
Какво стана?
Ами...
Баща ти...
Баща ти даде съгласието си.
Никога вече не прави така!
Как го убеди?
Споразумяхме се.
След една година обучение
и една година работа във фабриката...
ще съберем достатъчно пари.
Ще работиш за баща ми?
Така трябва.
Няма как.
Само временно е.
Не можеш да си го позволиш.
Вече мога.
Побързай.
Само не мърдай.
Ще се опитам да покрия пчелина.
Що за тъпа идея! Няма да стане.
Овладей се, - Нямаше да е ирационален страх,
ако можех да се овладея.
Кой е той? Как е попаднал тук?
Не мога да направя аутопсия,
но не забелязвам големи травми по костите.
Там има още един. Някой ги е положил тук.
Кой? - Не знам.
Откъде са се взели?
Не застреляхте ли полярна мечка миналата седмица?
Да. - Тя откъде се е взела?
От колко ли време са тук? - Отдавна. Нужни са 40-50 години
дрехите да изгният така.
Какво откри?
Ехо! Има ли някой тук?
Добре ли сте?
С по няколко ужилвания. - Страхотни спринтьори сте.
Радвам се, че ви спасих.
Отървах се само с неколкостотин ужилвания.
А, и...
някой си е изпуснал това.
Беше... пълна с пчели.
По-скоро с друго беше пълна.
Извинявай.
Мама му стара...
Това ли са хората, които са били тук преди нас?
В какъв смисъл?
Ами просто...
Възможно е преди нас тук да е имало други хора, нали?
Очевидно.
Но кои са тези мъже?
Всъщност, едното е жена.
Местните Адам и Ева.
Какво правиш?
Кожата ти се е разранила.
Внимавай!
Какво ще кажеш?
Харесва ли ти?
Понеже постоянно работя, реших да ти намеря компания.
Е, ще трябва да го дресираш и да го храниш.
Какво ти е?
Помниш ли, когато беше достатъчно да ми дадеш едно цвете?
Баща ти е.
Един от нас трябва да остане да помогне на Чарли в търсенето.
Навит ли си? - Защо не.
Тъкмо ще мога да го опозная по-добре.
Трябва да се връщаме. Хората сигурно са жадни.
Какво?
46 души ежедневно се нуждаят от 2 литра всеки.
Никак няма да е лесно да я пренасяме чак оттук.
Започвам да съжалявам, че тръгнах.
Тези пещери са твърде удобни, за да служат само за гробници.
Адам и Ева сигурно са живели тук.
Самолетът им се е разбил или са претърпели корабокрушение.
Вероятно са открили това място и са разбрали, че тук ще оцелеят.
Прясна вода в изобилие.
Под плътния листак е по-хладно,
слънцето не прежуря.
Тесните отвори са естествена защита срещу хищници.
Не трябва да носим вода на хората,
а да доведем хората при водата.
Бихме могли да живеем тук.
Хей, какво правиш?
Каза ли нещо на сина ми?
Приятно ми беше да си побъбрим.
Тръгвай, Уолт.
Защо той не ни харесва? - Какво?
Каза, че хората като него не харесват хора като нас.
Господи, не...
Виж, това не е вярно и...
Изобщо не смятам така. Просто...
Бях ядосан.
Какво си му направил? - Аз ли какво съм му направил?
Ти ми кажи. Заедно сме, откакто катастрофирахме.
Да си ме видял да правя нещо на някого?
За какъв ме мислиш изобщо?
Какво ти е разправяла майка ти?
Тя не говореше за теб.
Нищо не знаеш за мен, така ли?
И ти нищо не знаеш за мен. - Знам много неща.
Така ли? Кога ми е рожденият ден?
На 24 август.
А моят кога е?
Няма значение, да вървим.
Скъпи, моля те, нека да отида при тях и да им обясня.
Може да те пуснат.
Как ще им обясниш?
Ще стоиш до мен.
И няма да даваме обяснения на крадец.
Добре ли си?
Моля те, кажи нещо.
Ранен ли си?
Какво ти се е случило?
Какво правиш?
Чия е тази кръв?
Какво правиш?
Какво е станало?
Бях на работа.
Каква работа?
Какво вършиш за баща ми?
Погледни ме.
Отговори ми!
Погледни ме!
Правя каквото ми каже баща ти.
За нас го правя.
Зяпаш ли ме? - Какво?
Лошо няма, стига да... - Повярвай ми,
ако те зяпах, щеше да разбереш.
Така ли? За какво тогава си мислеше преди миг?
Не и за това. - Не спирай да мислиш, само ми кажи.
Мислех си, че ако се пренесем в пещерите,
можем да построим водоем край извора,
за да има прясна вода за всички,
и да пренесем лечебницата от плажа.
Мислиш ли, че е лоша идея? - Не, има логика.
Но?
Няма "но". - Добре.
Много от хората още се надяват да дойде спасителен кораб.
Не мислят за безопасността си.
Ще се наложи доста да ги убеждаваме.
Ние?
Аз също още не съм убедена.
Следиш ли ме? - Да.
Няма нужда. Отивам да пусна една вода.
Имаш ли да ми казваш нещо, Чарли?
Отивам да пикая.
Там е опасно.
Няма да те изпускам от поглед, докато се върнем.
Разкарай се.
Знам те кой си и знам какво търсиш.
"Драйв Шафт". Свиреше на баса.
И на соло китара.
В две парчета.
Наистина ли си чувал за нас? - Като съм над 40,
не значи, че съм глух. Имам и двата ви албума.
Но по мое мнение дебютният, онзи едноименният,
е по-стойностен от "Смяна на маслото".
Жалко, че групата се разпадна.
Откога не си свирил? - На китарата си?
От 8 дни и 11 часа. Горе-долу.
Сигурно ти липсва.
Може да изскочи изпод останките.
Неповредена? Годна за свирене? Едва ли.
Иска ми се, но един гадняр ме накара да я чекирам като багаж.
Не... - Да.
Нямало място при пътниците. Фашист!
Пак ще я видиш.
Така ли?
Защо го казваш? - Защото вярвам, Чарли.
Крайно време беше. Умирам от жажда.
Ще го оставя да се пържи на слънце още малко,
ще дръпна жена му настрана и ще се опитам да се разбера с нея.
Тя знае защо той нападна Майкъл. - Значи не искаш да говоря с нея?
Щом ти ще се занимаеш с това, аз ще говоря с хората за пещерите.
Може да убедя няколко да дойдат с мен преди да мръкне
и да започнем лагера.
Ти сериозно ли?
Има ли причина да не се консултираш с нас
за основаването на твоята цивилизация?
Просто предлагам да се преместим в долината.
Какво стана с мускетарския девиз?
Ще оцелеем само ако се укрепим.
Шансът ни е да бъдем забелязани от самолет или кораб.
Затова едните трябва да поддържат сигналния огън,
докато другите търсят храна. Преместим ли се, ще е самоубийство.
Това е единственият извор, който открихме, Саид.
Да останем на този пек без вода не е ли самоубийство?
Няма да се призная за победен.
Сега пък какво?
Вече ти дадох показания, шерифе.
Дойдох да ти се извиня. Не биваше да те подозирам.
Ти беше жертвата.
Благодаря ти.
Но едва ли си дошъл чак тук само да ми се извиниш.
Хората са навити да тръгнат с Джак за пещерите.
Искам да знам ти къде си.
Тук.
Приоритетът ми е да измъкна детето си от този остров.
Ако мине кораб, нямам намерение да го изпусна.
Хубаво.
Бавно. Пий на малки глътки.
Радвам се, че идваш.
Аз съм там, където има кльопачка.
Какво има между теб и Кейт?
В отделна пещеричка ли ще си живеете?
Да не сме в гимназията? - Не каза "не".
Събирай си багажа, трябва скоро да тръгнем.
Виж ти, красавицата на бала.
Гот ли е докторът и капитан Фалафел да се бият за теб?
Аз не си кривя душата, Луничке.
В интерес на истината, не само аз се чудя какво ще решиш
за това преселение.
С песимистите ли ще тръгнеш, или ще чакаш спасителния кораб?
Ти тръгваш ли? - Точно там е уловката.
Ако се пренесем в пещерите и на другия ден мине самолет,
ще си продължи по пътя, без да разбере, че сме тук.
От друга страна, ако останем тук и бъдем изядени или паднем от скала,
няма да има кого да спасяват.
Не отговори на въпроса ми. - И ти не ми отговори.
А аз пръв те попитах.
Съпругът ви ми каза, че парите за мебелировката не са проблем.
Голяма щастливка сте.
Да.
Махни кучето оттук.
Да започнем огледа на апартамента от спалнята.
Убедена ли си, че го искаш?
Да.
Ходи ли на уроци?
Да.
Осъзнаваш ли, че съпругът ти и баща ти
ще направят всичко възможно да те намерят?
Сигурна ли си, че не можете да се спогодите с мъжа ти?
Ще се грижиш ли за кучето ми, когато замина?
Когато отидете на летището, в 11:15 ч.
Намери си повод да излезеш навън.
Не носи нищо!
Ще те чака кола.
Първата седмица ще мислят, че са те отвлекли.
Укривай се, докато не решат, че си мъртва.
След това ще можеш да заминеш където пожелаеш.
Да видим дали си запомнила.
На летището, в 11:15 ч.
Пак.
В 11:15.
Виж ти, кой е дошъл да си побъбрим.
Трябва да говоря с теб.
Говориш английски?
Да. - Чакай...
Говориш английски?!
Защо си мълчиш? - Мъжът ми не знае.
Защо си учила английски тайно от него?
Той има лош нрав.
Днес съпругът ми ти се нахвърли
по погрешка. - Има си хас.
Че то е ясно. - Заради часовника.
Опитал се е да ме убие заради един часовник?
Намерих го преди два дни.
На баща ми е.
Въпрос на чест е да пази този часовник.
И да се опита да ме убие пред детето ми ли е чест?
Не познаваш баща ми.
Трябва да ми помогнеш.
Слушай, старче, отивам в джунглата.
Човек има нужда от усамотение.
Дай ми го.
Ще свърши.
По-вероятно рано, отколкото късно.
Детоксикацията е неизбежна.
Затова ми го дай сега, поне ще е по собствена воля.
Не ми говори така, сякаш знаеш нещо за мен.
Знам за болката много повече, отколкото си мислиш.
Никак не си за завиждане, но искам да ти помогна.
Искаш ли си китарата?
Повече от дрогата?
Представа си нямаш колко.
Знам, че този остров може да ти даде това, което търсиш,
ако и ти му дадеш нещо в замяна.
Наистина ли мислиш, че ще намеря китарата си?
Вдигни очи нагоре, Чарли.
Нали няма да ме караш да редя молитви?
Просто погледни нагоре.
Скоро трябва да тръгваме.
Не искам да бъда Ева.
Никой не те кара.
Просто не мога...
да стоя затворена. - Защо?
Някой друг може да остане тук да чака помощ.
Защо трябва да си ти?
Не е затова. - Защо тогава?
Защо си такава, Кейт?
Какво си направила?
Пропусна шанса си да разбереш.
Ако ти трябвам, знаеш къде да ме намериш.
И ти знаеш къде да ме намериш.
Знам, че не разбираш нито дума, а и мразя да се изявявам,
но тъй като публиката е отбрана, те съветвам да слушаш внимателно.
Този месец не беше най-страхотният в живота ми.
Почти не познавах сина си, а сега трябва да му бъда баща.
На всичкото отгоре някакъв луд кореец налита да ме убива,
и то за какво?
Сетих се каква е работата.
Заради часовника е. Моят се счупи,
изрових този от останките
и си рекох, защо часовник за 20 бона да отива зян?
Пълен абсурд, понеже времето е без значение на този остров!
Мръсен кучи...
Стой далеч от мен.
И от сина ми.
След 16 часа трябва да кацна в Ел Ей и да освободя ковчега от митницата,
защото отпред ще чака катафалка...
Какво има?
Прекалено е хубаво.
Последно повикване за полет 125 на "Оушеаник"за Сингапур
на изход 14.
Моля всички пътници да заемат местата си.
Благодаря.
Ехо!
Кого водиш?
Нови квартиранти.
Близо било. Лъжа и измама!
Може ли да те попитам нещо?
Каквото искаш.
Кога е рожденият ти ден?
ИЗГУБЕНИ