По-леко. - Ако го искаш, спри да мрънкаш.
Трябва да сменя превръзките. - Само не ми сваляй кожата.
Как се представих на посещението, д-р Куин?
Искаш да облекчиш съвестта си? - Не ме мъчи съвестта.
За какво да се чувстваш виновен?
Само остави онзи проклет арабин да ме измъчва.
Гледаше отстрани. Сега реши, че ако ме закърпиш,
ще си осигуриш място в рая? Единствената причина да си тук...
Тук съм, защото друг не иска да те погледне.
Тя иска.
Смени си сам превръзката.
Търсиш ли някого, или само се радваш на гледката?
Минаха два дни, откакто Саид замина.
Все си мисля, че ще го видя.
Ще се появи, когато намери онова, което търси -
френския предавател. - Той не търсеше нищо.
Тръгна си заради случилото се. - Беше злополука.
Стават злополуки, когато изтезаваш хора, Джак.
Саид е обучен войник, Кейт.
Може да се грижи за себе си.
ИЗГУБЕНИ
Ехо?
Има ли някой?
Разкарайте го оттам! Пие от водата ни.
Какво става там? - Нали знаеш, обичайното.
Хората си крещят един на друг.
Док, какво представлява
този обрив? Нещо лошо, нали?
Някаква тропическа болест? - Уртикария.
Какво е това? Нещо като отровен бръшлян?
Често срещан обрив е,
който се причинява от жега и напрежение.
Отпусни се. Ще се изчисти. - Добре.
Гледай да не мислиш за това. - Добре.
Какво е? Нещо като алое?
Не е ли за изгаряния и такива неща?
"Опитай да не мислиш за това?"
Какво му остава освен да се стресира?
Само това ми липсва - да лекувам хипохондрици.
И аз това имах предвид.
Всички сме се шашнали.
Видя ли как изглеждат всички?
Толкова са напрегнати.
Казвам само, че би било страхотно,
ако имахме...
Знам ли... какво да правим.
Ние просто оцеляваме, Хърли.
Основната ми грижа е да ни запазя живи.
Можеше да бъде по-зле.
Как?
Къде е Алекс?
Какво? - Къде е Алекс?
Коя си ти?
Къде е Алекс?
Не знам за какво говориш.
Къде е Алекс?
Моля те, да не... - Къде е Алекс?
Не познавам никакъв Алекс.
Престани!
Недей!
Искаш да спра ли, Фалах?
Тогава почни да отговаряш на въпросите ми,
защото цял ден ще те тормозя.
Уверявам те, че вече знаем истината.
Но искам да си признаеш.
И болката ще престане.
Твоите шиитски приятели вече те обвиниха за взрива.
Поставил си устройството в щаба.
Убил си двама войници!
Признай си, и може би ще се простиш само с ръцете си,
а не и с живота.
Той не знае нищо.
Източниците ти са сгрешили. - Вероятно.
Но не е там въпросът, нали?
Ти се държа добре вътре. - Така ли?
Предложих да те прехвърлят в разузнавателния отдел,
ако още го искаш... - Да, сър. И то много.
Добре. Но спри да ме наричаш "сър", когато сме насаме.
Ти си старши по чин, Омар.
Засега.
И дотогава ще се радвам на това.
Което ми напомня,
че освен увеличените отговорности,
местенето ти предполага и повишение.
Естествено, ако не ти липсва да си офицер за свръзка.
Готов съм на тази жертва. - Добре.
Здрасти. - Привет.
Какво е това? - Трябва да са паднали от самолета.
Какво търсиш в джунглата нощем?
Най-доброто време за лов. - Итън има някакъв опит.
Откри следи на нещо като заек или друг гризач.
Гризач. Супер.
На хората взе да им писва глиганското.
Така си е.
Добре, ще ги разгледам
да видя има ли нещо полезно. - Добре.
Г-н Лок.
Ще се връщате ли да ловувате?
За малко. - Може ли да дойда?
Искам само да се науча да правя същото като вас.
Говорех на г-н Лок за...
Знам какво правиш. Няма да стане. Върви да си лягаш.
Виж ти...
Просто ме изслушай!
Непрекъснато ти повтарям, че не знам кой е Алекс!
Аз съм оцелял след самолетна катастрофа.
Открих жицата на брега. Последвах я.
Мислех, че може да има нещо общо
с едно съобщение, което уловихме с приемник.
Запис на зов за помощ
на една французойка, който се повтаря от 16 години.
16 години.
Наистина ли е минало толкова време?
Ти.
Просто случайно си чул моя зов за помощ?
Знам какво си.
РУСО
Русо.
Откъде знаеш името ми? - Прочетох го.
Там, на якето.
Какво е това място?
Батериите не биха могли да осигурят достатъчно мощност,
за да предаваш съобщението толкова години.
Излъчва се от другаде.
Но сега те го контролират.
Те?
Ти. И другите като теб.
Не знам за кого ме мислиш. Вече ти казах, не съм...
Саид?
Как...? - Името ми беше върху яке.
Твоето е на плика, който носиш. Коя е тя?
Жената от снимките.
Надя.
Казва се Надя.
Не можем да свържем Нур Абед Джазим пряко с експлозията,
но знаем на кого симпатизира.
Тя е известна сътрудница на кюрдските и шиитски бунтовници.
Знае кой е организирал експлозията?
Това, приятелю, ще разбереш ти.
Нур Абед Джазим.
Ще ти задам няколко въпроса.
Ако откажеш да сътрудничиш, ще ти причиня болка.
Никой не ме нарича Нур, Саид.
Точно ти би трябвало да знаеш.
Какво?
Не ме ли помниш?
Толкова ли съм различна от момичето в училищния двор,
което все те буташе в калта?
Надя. - А майка ти казваше на моята:
"Защо закачаш малкия Саид?"
А аз отговарях:
"Защото не ми обръща внимание."
Получаваше достатъчно внимание
при вашето богатство и твоя чар.
Такива неща са без значение за децата.
Но ти винаги си бил зрял за годините си,
нали, Саид?
Но не достатъчно голям, за да разбера, че да те бутнат
е признак на обич.
Сега си изменник на родината.
Кажи ми какво знаеш за експлозията, Надя.
Иначе се кълна, че ще ти причиня болка.
Знам, Саид.
Не за пръв път ме разпитват от Републиканската гвардия.
Тук ме изгориха с киселина.
Пробиха ръцете ми с бормашина...
Искаш ли видиш стъпалата ми?
Там, където са одрали кожата?
Това са все дела на твоите приятели.
Хората, на които се кълнеш във вярност.
Ако си била невинна, съжалявам.
Но тази експлозия е нещо различно.
Надя... - Хайде, Саид.
Свърши си работата.
Нищо няма да ти кажа.
Тогава ще ти причиня болка.
Знам.
Имаш рана от куршум.
Бях войник.
Така ли?
Още ли си такъв?
Беше много отдавна.
Разкажи ми нещо повече за онази жена. Надя.
Алекс... Кой е той?
Скучно ми е. Може ли да заведа Винсънт на брега?
По-късно. Сега върша нещо.
Но нямам какво да правя.
Ще трябва да си измислиш.
Трябва да си намериш начин да се забавляваш.
Хайде.
Стига. Знам, че го видях.
Да.
Хърли... - Чакай малко. Зает съм.
Може ли да го взема назаем? - Какво?
Благодаря. - Какво правиш?
Значи си чул предаденото съобщение
и си тръгнал да ме търсиш. - Не знаех, че си жива.
Пак лъжеш. - Не лъжа.
Лъжеш! Като самолетната катастрофа, при която си оцелял.
Имало е и други? - Над 40 души.
Тогава защо си сам?
Оставих ги. - Защо?
Имаше...
Направих нещо.
Нещо, от което се срамувам.
А Надя...
И нея ли си оставил?
Тя не беше на самолета.
Мъртва е.
Заради мен.
Много съжалявам.
Искам да ти покажа нещо.
Това съединение тук
насочва част от водите на извора във висящи улеи.
Ако се пробият малко дупки, се получават душове.
Разделя се от питейната вода.
Това е... Ти ли го нарисува?
В един предишен живот бях художник. - Мислех, че си строител.
Така е. Тоест бях. Дълга история. - Ей, Джак!
Хърли доста се е въодушевил. Трябвало да го видим.
Добре дошли
на първото и,
надявам се, последно
Открито първенство на острова.
Какво? - Засега две дупки.
Три удара, без допълнителни.
Построил си голф игрище?
Богати идиоти летят до тропически острови, за да удрят топки.
При всичко, с което трябва да се преборим,
ти си си губил времето с това?
Пичове, чуйте ме. Животът ни е гнусен.
Всички са изнервени до краен предел.
Изгубени сме на остров,
бягаме от глигани и чудовища...
Скапани полярни мечки! - Полярни мечки?
Не чу ли за полярната мечка?
Ако сме заставени да стоим тук, оцеляването не е достатъчно.
Трябва ни някакъв отдушник. Трябва да намерим начин
да се забавляваме. Да, точно така.
Иначе ще полудеем, докато чакаме да стане поредната гадост.
Това е музикална кутия, но е повредена.
Така е...
...от доста време.
Беше подарък от моя любим
за годишнината ни.
Имаш предвид Алекс.
Робърт.
Беше такова успокоение за мен през първите години тук.
Мога да ти я поправя.
Мога да я разгледам, ако ми развържеш ръцете.
Доста ме бива с машинките.
Ще имам нужда от ръцете си.
Какво пише на гърба на снимката?
Какво правиш? - Тя ли го написа или ти?
Може би не искаш да ми кажеш, защото е твърде болезнено за теб.
Русо...
Не е нужно да го правиш.
Има един проблем. - Да.
Знам какво бих направил аз, но...
...трябва ти да го решиш.
Добре.
Дай ми стик номер 7. - Готово.
Погледнете насам!
Няма начин! - Не се проваляй!
Няма да я пратиш близо до нас!
Ей! Док!
Ето къде си.
Някой каза, че си тръгнал насам.
Този мой обрив започна да се разраства.
Вече е с размера на чепка грозде...
Какво правите?
Голф ли играете?
Да.
Може ли да се включа?
Извинявай за упойката.
Беше единственият безопасен начин да те преместя.
Предложи да поправиш музикалната ми кутия.
След всичко, което ти причиних.
Ударих те, пуснах ти ток.
Защо?
Искаш ли да ти поправя музикалната кутия или не?
Да. Да, моля.
После искам да разбера как се казваш.
Първото ти име.
Даниел.
Казвам се Даниел.
И как се озова на този остров, Даниел?
Бяхме част от научен екип.
Научен екип, въоръжен с пушки.
Робърт от екипа ли беше? - Да.
И Алекс ли?
Корабът ни беше напуснал преди три дни Таити,
когато уредите се повредиха.
Беше през нощта.
Бурята...
Звуците...
Корабът се блъсна в скалите
и се качи на сушата,
а корпусът се разби.
И така...
Направихме лагер.
Изкопахме това временно убежище.
Временно.
Почти два месеца оцеляхме тук.
Два месеца преди...
Сигналът за помощ. Съобщението, което чух.
Каза: "Уби ги всичките."
Връщахме се от Черната скала.
Бяха те.
Те бяха носителите.
Кои са били носителите?
Другите.
Какви други?
Каква е тази черна скала?
Виждала си други хора на острова?
Не.
Но ги чувам.
Навътре в джунглата.
Те шепнат.
Смяташ ме за луда.
Мисля, че си била сама твърде дълго.
Съжалявам. Не можах да намеря повече.
Ще се опитам да ти донеса плодове по-късно.
Готова ли си да говориш?
Зависи за какво ти се говори, Саид.
Книги?
Времето?
Седмици наред съм в тази килия,
боя се, че няма да съм добър събеседник.
Заловихме двама заподозрени.
Погледни тези снимки.
Трябва само да кимнеш.
Ако докажеш, че си готова да сътрудничиш,
мисля, че мога да ги накарам да те пуснат.
Тогава няма да очаквам повече тези посещения.
Не е игра, Надя.
Но ти продължаваш да я играеш.
Правиш се на такъв, какъвто знам, че не си.
Никога няма да ми повярваш. - Вече сам си връзваш връзките?
Много смешно. При пещерите са построили игрище за голф.
Друсан ли си? - Честна дума, игрище за голф.
В момента играе Джак.
Джак?
Играе голф? - Така чувам.
Не знам за вас, но аз ще отида да видя.
Изчакай ме, глупчо.
Докторът играе голф.
Виж ти, вече нищо не може да ме изненада.
Какво следва? Ченге яде поничка? - Ако искаш да дойдеш, кажи си.
Мисля да се откажа, Луничке. Не си падам по тълпите.
И нека си признаем, тълпите също не умират за мен.
Чуй съвета на друг парий: Аз бих се постарала поне.
Взимам си бележка.
Видя ли?
Някои неща могат да се поправят.
Благодаря.
Много ти благодаря.
Даниел,
моля те, пусни ме.
Да те пусна?
Да се върна при хората, за които ти казах.
Не може. Трябва да останеш.
Не е безопасно. - Кое не е безопасно?
Имаш нужда от мен. Не можеш да тръгнеш.
Даниел.
Къде отиваш?
Ако имаме късмет, е някоя мечка. - Ако имаме късмет?
Може да е онова нещо там.
Чудовището.
Не съществуват чудовища.
Трябва да я екзекутираш. - Какво?
Онази жена Джазим не ни каза нищо.
Това ще прати послание на онези, които не проговарят.
Трябва ми още време.
Разполагаше с повече от месец, Саид.
Изведи я навън и я застреляй,
иначе аз ще го сторя.
Ще те затрудни ли?
Не.
Няма проблеми. - Добре.
Какво си ми донесъл днес?
Сложи си я.
Ще ми причиниш болка ли, Саид?
Пич, мисля, че я вкара. - Какъв късметлия.
А имате ли дамски отбор?
Здрасти.
Кога се появи? - Отдавна.
За малко да не те позная.
Усмихваш се.
Трябва да видиш това.
Как ти хрумна въобще?
Не бях аз. Заслугата е на Хърли.
Побърквах се, за да накарам всички да се чувстват сигурни.
Не спях, защото исках всички да се чувстват сигурни.
А той построи игрище за голф
и всички се чувстват сигурни. - Мамка му! Пребиване.
Казва се "мълиган".
Това е изискан спорт. Трябва да използваш точните думи.
Татко. - Гледай сега.
Искаш ли... - Позволи ми.
Махай се! - Добре.
Остави ме сам в пещерите.
Какво? Оставих те с Клер.
Тя спи.
О, божичко... Съжалявам.
Просто... Просто се увлякох.
Много съжалявам, Уолт. Издъних се.
Ще ти се реванширам. Искаш ли да играеш?
Издишваш. Когато се качиш горе...
Чакат и други хора.
Няма да имат нищо против. Искаш ли да замахнеш?
Майкъл, ти си на ред.
Добре, супер. Ще играем по-късно, нали?
Остави пушката долу, Даниел.
Остави я на земята.
Недей.
Аз ще поема нещата оттук.
Какво става?
На 40 м пред тази врата има камион за доставки,
който ще потегли скоро. Не ги проверяват на излизане.
Само на влизане. Качи се вътре.
Прикрий се, колкото ти е възможно.
Ще стигнат до града след 30 мин. Имаш време да се скриеш.
Ела с мен.
Не мога.
Ще е дезертьорство.
Ще убият семейството ми.
Нямам твоя кураж.
Имаш повече, отколкото предполагаш.
Надя, трябва да тръгваш.
Саид?
Какво правиш?
Недей.
Охрана!
Саид! Трябва да дойдеш с мен! Ще те убият!
Не. Избягала си, откраднала си пистолета ми и си го застреляла.
После си застреляла и мен.
Саид!
Вземи го.
Моля те, Надя.
Вземи го и тръгвай.
Моля те, не искам да те нараня.
Вече го направи.
Недей.
Ударникът беше махнат.
И Робърт не забеляза, че липсва,
когато го застрелях.
Но ти си го обичала. - Беше болен.
Болен?
То ги взе
един по един.
Нямах избор.
Бяха вече изгубени.
Ти си ги убила. - Какво щеше да стане,
ако бяха ни спасили?
Не можех да го допусна.
Няма да стане!
Не съм болен.
Знам.
Тогава защо ще ме убиваш?
Не мога да те пусна.
Не разбираш ли?
Да имаш с кого да говориш,
кого да докосваш.
"Ще ме намериш в следващия живот,
ако не в този."
Какво?
Написаното на гърба на снимката на Надя.
Знам какво е да се вкопчиш в някого.
От седем години съм се вкопчил само в една мисъл.
Сляпата надежда, че тя е още жива някъде.
Но колкото повече се вкопчвам,
толкова повече се отдръпвам от хората край себе си.
Единственият изход от това...
...е тяхната помощ.
Ела с мен.
Не е нужно да оставаш сама, Даниел.
Твоите хора,
тези, при които си решил да се върнеш...
Наблюдавай ги.
Наблюдавай ги внимателно.
Кой е Алекс?
Алекс беше моето дете.
Момчета, моля ви.
Никога досега не съм правил серия на игрище.
Не! - Пич, разбиха те.
Мамка му! Виждаш ли?
Добре, Джак, от теб зависи.
Ако я вкараш, получаваш блейзера.
Не се стягай.
Да, не се стягай.
Залагам 5 долара, че ще я вкара.
Залагаш срещу мен? - Съжалявам, пич,
но ти си некадърник като мен. - Нека са десет.
Нямам пари в брой, но си залагам вечерята за доктора.
Две туби лосион за слънце и едно фенерче, че ще се провали.
Приемам.
Да, аз също.
Заложи на Джак, тъпако.
Имаме нужда от лосиона за слънце, принцесо.
Баща ти знае ли, че си тук?
Ще ме научиш ли как се прави?
ИЗГУБЕНИ