Досега в "Изгубени"...
КЪСНО
Мисля... Мисля, че съм добре.
Казах ти, че ще се погрижа за теб. - Благодаря.
Няма защо.
Чуй ме. - Саид.
Не сме сами.
Спях, после се събудих,
а той се опитваше да нарани бебето ми.
Трябва да разберем кой какъв е. - Списък.
Ланс! - Моля?
Нали се казваш Ланс? - Итън.
Точно така.
Искам да ги вземеш. Леки са.
Смяташ, че си измислям?
На брега беше безопасно. Тук не е.
Какво каза? - Имаме проблем.
Списъкът. Разговарях с всички.
Един липсва в списъка на пътниците. Не е бил на самолета.
Итън.
Кой не е бил на самолета? - Итън.
Няма го в списъка с пътниците.
Къде е той? - Видях го вчера...
Някой да е виждал Итън? - Да, отиде за дърва.
Тръгна по пътеката към брега. Добре ли е? Какво е станало?
Къде е Чарли? - Какво?
Къде е Чарли?
Тръгна след Клер.
Джак!
Тя е решила да се върне на брега.
Клер. Това е нейно.
Какво е станало? Къде са?
Не знам.
Отпечатъци от стъпки.
Поне на трима души из цялото място.
Изглежда, че се е водила борба.
Какво? Какво има?
Тук има следи от влачене, тук също.
Клер и Чарли. Били са заедно.
Мисля, че са били отвлечени.
ИЗГУБЕНИ
Следите са още пресни.
Няма никаква логика.
Как може един човек да влачи мъж и бременна жена?
Задаваш грешен въпрос. Не как, а защо?
Мислиш, че е бил Итън? - Така ми се струва.
Самичък? Как?
Не можем да отговаряме за всичките си хора.
И по-важното - кой знае дали са от нашите хора?
Какво? - Саид каза, че имало и други.
Каза, че не сме сами. - Същото е.
Саид е пострадал. Дори не знаем къде е бил.
Това ми показват следите. - Е, накъде?
Джак, не знаем какво става тук.
Знаем достатъчно. - Трябва да се приготвим.
Да се върнем да организираме претърсване...
Накъде са тръгнали, Лок?
Показателите падат. - Хайде.
Кърви. - Почти оправих артерията.
Сърцето спря.
Един милиграм епинефрин. Докарайте дефибрилатора!
Артерията е запечатана. Затваряме я.
Зареди ли? - Да.
Пазете се.
Зареди ли? - Да.
Пазете се.
Хайде.
Хайде, давай.
Хайде. Хайде, давай.
Хайде.
Обяви смъртта й.
Хайде, миличка. Съвземи се.
Хайде, миличка.
Давай. Можеш да се справиш.
Хайде.
Обяви смъртта й, Джак.
Всичко свърши.
Ти я обяви.
Пуснал си го сам?
Спокойно, ще го настигна.
Какво казаха на брега?
Нищо. Никой не го е виждал.
Идвам с теб. - Така и очаквах.
Какво правиш?
Трябва да се върнем на брега.
Сформирате група за търсене. Мога ли да помогна?
Това е пустинен остров. Няма хеликоптери.
Как точно ще ги откриеш?
Като вървим по следите на Итън.
Никой не може да върви, без да прекърши тревата,
да чупи клонки, особено ако влачи пленници.
Да, имам нужда от помощ, ако си готов.
Готов съм. - Тогава да тръгваме.
Мога да взема Винсънт. Ще подуши някоя вещ на Чарли,
мога да помогна. - Казах не.
Ей, Лок.
Много от нас не искат да седят да чакат новини.
Благодаря, но сме готови.
Още хора ще ни забавят. - Добре.
Може аз да сформирам друга група.
Чудесна идея.
Тръгваме на север. Вие вървете на юг.
Ела.
Не очаквах да дочакам този ден, Джак.
Нахлуваш в операционната ми, залавяш се с мой пациент.
Не беше длъжен да го правиш. - Не съм длъжен да правя нищо.
Не, разбира се.
Аз избрах да оперирам.
По спешност, защото когато сърдечната дейност е спряла,
повикаха мен. - Аз бях горе.
Трябваше да останеш. Как разбра?
Една от сестрите дойде да ме повика.
Коя?
Слава Богу, че разчитам на теб
и на някаква анонимна сестра да ме спасите.
Тя каза, че ръцете ти са треперели.
Ръцете ми не бяха... - Срязал си артерия.
Пострадала е при катастрофа. Вътрешните органи бяха зле.
Извикаха мен. - Допуснал си грешка.
Не ме е грижа, че са те повикали. Допуснал си грешка.
Конско ли ще ми четеш? Кажи ми, щом си бил горе,
а аз обядвах в ресторант, защо повикаха мен?
Колко питиета пресуши на обяд, татко?
Хубаво е, че си се въртял в кръг.
Не е кой знае каква мрежа, но иначе нямаше да те открием.
Намери ли нещо?
Не.
Трябва да се върнеш в пещерите... Кракът на Саид.
Превързах крака му. Ти ме завари.
Можем да открием Чарли и Клер. Имаме ли следи?
Джак, аз съм виновен. - Какво?
Ловувах с Итън, бях доста време с него, но не заподозрях нищо...
Колкото и да знам за лова и намирането на следи,
който и да е той, знае повече.
Ако го хванем, не искам да се случи нещо
с единствения лекар на острова. Така че се връщай обратно.
Остави аз да бъда ловецът.
Ще тръгваме ли?
Следвайте ме.
Опитвам се да помогна, а този ми вика: "Тръгни на юг."?
Сякаш ще му се пречкам, така ли?
Всички сме наострени. Лок също го усеща.
Имам пет души, които идват с мен.
Рискуваме си кожата, за да намерим Чарли и Клер.
Имам предвид, че ми писна да ме приемат
като втора класа тук,
защото Плешивеца може да улови глиган.
Знае много повече от това да хване глиган.
Г-н Лок е воин. Може да ловува,
да намира следи и е единственият, който е донесъл ножове.
На твое място бих го послушал.
Аз не го искам.
Разбираш ли?
Остани с Хърли.
Може да не съм воин,
но аз отивам на юг.
У дома
и аз се славя като някакъв воин.
Ще отбелязваме напредъка си с линията на хоризонта.
Завързваме ги, за да не се изгубим.
Ще ни заведеш обратно в лагера, нали?
Ако нищо не се случи с мен.
Може би трябва да почна да маркирам.
Открихте ли нещо? - Още не.
Ако не можеш да намериш следата... - Ще успея.
Трябва да си починем, да си избистрим ума.
Ще спираме ли? Наближава 4 часът.
Щом слънцето залезе... - 4,25 ч. е.
И да, спирам за почивка.
Може ли да поговорим за малко?
Ще те убие ли да му дадеш малко простор?
Възможно е.
Престани. - Кое?
Това.
Какво става?
Аз не й повярвах.
На Клер. Дадох й успокоително.
Каза, че някой я е преследвал, че е била нападната, а аз...
Просто изглеждаше неуравновесена.
Мислех, че бременността й увеличава стреса й и...
Не й повярвах.
Какво има?
Познато ли ти е? - На Чарли е.
Мислиш, че просто е паднало?
Не.
Той ни оставя следа.
Тръгнали са натам.
Не съм толкова сигурен.
Тук има друга следа.
Какво имаш предвид? - Отпечатъци от стъпки.
Хора са тръгнали натам.
Чарли ги оставя за ориентир. Тръгнали са натам.
Освен ако не ги оставя точно Чарли.
Ако Итън знае, че сме петите му, може да пуска фалшива следа...
Тръгва в някаква посока, утъпква я със своите стъпки.
Да не си следотърсач? - Пълна си с изненади.
Значи имаме две следи. Да се разделим. Аз ще взема тази.
Трябва да останем заедно.
Защо? Имаме две следи и очевидно двама следотърсачи.
Внимавайте.
Кой е бил отвлечен? - Чарли и Клер.
Мислят, че е дело на Итън. - Итън?
Да.
Защо ще ги отвлича? И кой е Итън, по дяволите?
Не знам. Нямаше го в списъка на пътниците.
Хрумва ли ти, че може да е излъгал как се казва?
Глупаво е да лъжеш за името си.
Добре, Татуирания. Откъде се е появил Итън?
Може да е бил на острова преди нас.
Имаш страхотно въображение, хлапе.
Може да има много други хора.
Племе от зли туземци са вкарали измамник в лагера,
за да отвлече бременна певица и издънил се групар.
Да, дяволски хитро.
И защо научавам новините от 6-годишно дете?
На 10 съм. - Тогава трябва да е вярно.
Ако не ми вярваш, питай Саид. Той каза, че не сме сами.
Саид се е върнал?
Червена риза.
Гледал ли си "Стар Трек"?
Не, не съм.
Хората от екипажа, които слизаха на планетата с главните герои -
капитанът и онзи тип с островърхите уши.
Винаги носеха червени риза и винаги загиваха.
Така ли? - Да.
Струва ми се доста некадърен капитан.
Какво правите в истинския свят, г-н Лок?
Казвам се Джон. - Джон.
Защо не предположиш?
Ти си или препаратор, или наемен убиец.
Бях...
...регионален инспектор на компания за кутии.
Компания за кутии?
Произвеждаха кутии.
Да бе.
Моля ви, по-бавно! - Каза, че са тръгнали натам.
Мисля, че са тръгнали натам. Не ме бива колкото Лок.
Къде се научи да разчиташ следи, Кейт?
Преди или след като почна да бягаш от полицията?
Опитвам се да помогна. - Знаеш ли кое ще е от полза?
Малко честност. Кажи ми някоя истина.
Баща ми служеше в армията, беше рейнджър.
Беше пратен във Форт Луис, щата Вашингтон.
Ходехме заедно на излети.
Един ден прекарахме 8 часа да проследим сърна.
Да е в гората беше...
Беше като религия.
Беше истинско.
Ти искаш ли да споделиш нещо?
Благодаря, че дойде, Джак. Седни.
Какво пише? - Истината.
Пациентка е докарана в спешното след автомобилна катастрофа,
подготвена за операция с вътрешен кръвоизлив.
Дошъл си да помагаш и въпреки героичните ни усилия
пациентката е починала от нараняванията си.
Май си се справил с всичко, освен с пациентката.
Не си имал работа в операционната.
Мислиш ли, че бих влязъл там,
ако не можех да се справя? - Случвало се е.
Точно така, защото мога да правя тези...
Как можеш да го кажеш след случилото се?
Проблемът не е... - Не си бил в състояние.
Знам какво мога.
Няма да го подпиша. - Беше част от екип, Джак.
Не съм единственият виновник.
Ти каза да се отдръпна.
Ти беше опериращият хирург, когато тя умря.
В операционните непрекъснато стават инциденти.
Това е истината и ти го знаеш.
Но ако оспориш този доклад,
ако споменеш алкохол,
всичко друго ще е без значение.
Ще ми отнемат лекарските права.
Да.
Така е.
Знам... Бях суров към теб.
Но така превръщаш мекия метал в стомана.
Затова си
най-талантливият млад хирург в града.
Имам предвид, че това е кариера,
където всичко е в името на висшето благо.
Трябваше да пожертвам
някои аспекти от отношенията си с теб,
така че стотици и хиляди пациенти да оживеят
благодарение на изключителните ти умения.
Знам, че отдавна
трябваше да ти го кажа.
Случилото се вчера,
уверявам те,
няма да се повтори.
След всичко, което съм дал...
Не става дума само за кариерата ми, Джак.
А и за живота ми.
Благодаря ти, синко. Благодаря.
Виж ти.
Не знам дали мюсюлманите вярвате в кармата,
но имам чувството, че островът току-що ти поднесе
грандиозна отплата.
Какво искаш? - Праведният доктор не ми поверява
антибиотиците си, затова куцукам всеки ден за лекарствата.
Някой по-малко великодушен от мен
би се замислил дали да не те спука от бой,
без да се бои от неприятности. - Ако искаш, пробвай се.
Знам, че напуснах лагера от срам заради онова, които ти сторих.
Нямах намерение да се връщам.
Съжалявам, изчерпах снизхождението си.
Щом си нямал намерение, защо се върна?
Бях взет в плен от французойката.
Тази, която изпраща зов за помощ от 16 години?
Жива ли е? - Участвала в научна експедиция.
Каза, че корабът им потънал. - Сама ли е?
Каза, че имало и други на този остров.
От нейните хора? - Не.
Тя смяташе, че всички са се разболели.
Убила е целия екип.
Ясно.
И кои са другите? - Не знам.
Не ги е виждала. - Не ги е виждала,
но знае, че са там? - Ако й повярваш.
Ти вярваш ли й?
Може би.
А може би не.
Но по пътя обратно
чух нещо в джунглата,
което ме обграждаше. - Какво по-точно?
Имаш ли да ми кажеш нещо, Сойър?
Или ще ми задаваш въпроси,
чиито отговори не знам?
Настъпва приливът.
Корпусът на самолета е вече във водата.
Държах запален сигналния ти огън.
3. - Пуловете ти не могат да влязат.
Знам, че не могат.
Мой ред е. - Иху!
Трябват ми четири и три.
Ще хвърляш ли, моля те?
Да! - Не!
Твой ред е.
Нищо. И аз не бях добър, когато започнах да играя.
Не просто почнах да играя.
Веднъж излязох 17-и в състезание.
Не е кой знае какво.
Не, съвсем добре е.
Хайде, две шестици.
Да! - Не може да бъде.
Имам късмет. - Никой няма чак такъв.
Баща ми казваше, че не познава такъв късметлия.
Наистина ли?
Не Майкъл. Брайън, другият ми баща.
Да!
Още една игра. Двойно или нищо.
Не мога. Имам среща.
Среща? - Да, среща.
Дължиш ми 20 000 долара.
Ще си ги получиш.
Минаха 15 минути, откакто видяхме някакви следи.
Какво следваме? - Инстинкта ми.
Страхотно.
Е, Бун, с какво се занимаваш в истинския свят?
Ръководя бизнес.
Какъв бизнес?
Всичко за сватбата.
Майка ми притежава империя.
Тя е Марта Стюарт на брачните церемонии.
Управлявам един от филиалите.
И кой го управлява сега?
Май няма значение, нали?
Сигурен съм, че има хора, които да се справят временно.
След минута ще завали.
Минута? - Плюс минус няколко секунди.
Трябва да се връщаш. - Какво?
Следите изстинаха, наближаваме опасна местност.
Ще стигнеш, преди да се стъмни.
А ти? - Ще се погрижа за себе си.
Не. - Възхищавам се на куража ти...
Няма да се върна.
Добре.
Учат те да предсказваш времето в компанията за кутии?
Май излязохме прави.
А сега накъде?
Джак, къде отиваш?
Не я ли чу? - Кого?
Ако не спреш да ме преследваш,
ще убия един от тях.
Ясно ли е?
Край на предупрежденията.
Спешният екип да отиде в интензивното...
Д-р Шепърд. - Андреа.
Андреа.
Мъжът, с когото говори баща ми...
Кой е той?
Това е съпругът й.
Заплашва да ни съди.
Господине, много съжалявам.
Добре ли си? - Колко време бях в несвяст?
Не знам, 10 минути. Подхлъзна се.
Итън. - Какво?
Итън беше тук. - Удари главата си.
Не, не. Беше тук. - Трябва да спреш.
Дъждът е отмил следата. - - Дори да е бил тук, трябва...
Няма да му го позволя. - Няма ли?
Повече не.
Имаше силен вътрешен кръвоизлив.
Разбрахме, че кръвното й продължава да пада.
Тогава сърдечната дейност на пациентката спря.
Разбира се, положихме всички усилия да я реанимираме,
но нараняванията бяха сериозни
и степента на вътрешния кръвоизлив
го направиха невъзможно.
По моето професионално мнение, дами и господа,
а аз нямам друго,
когато са ме повикали,
уврежданията са били необратими.
Добре. Благодаря, Крисчън.
Съжалявам за тази формалност. - Разбира се.
Последна подробност. Знаеше ли, че пациентката е бременна,
когато почна да оперираш? - Разбира се.
Съпругът й беше уведомил дежурния лекар в спешното.
Беше в съвсем ранна бременност,
затова основната ни грижа беше майката.
Мисля, че приключихме. Ще изготвим окончателния доклад.
Добре.
Трябва да...
...променя показанията си.
Операцията вече бе започнала, когато се намесих.
Джак.
Една от сестрите ме предупреди,
че баща ми оперира
под въздействието на алкохол. - Джак, това не е...
Когато отидох, беше ясно, че баща ми
не само не беше в състояние, но също така беше прекъснал
чернодробната артерия на пациентката ми,
което, по моето професионално мнение,
е предизвикало кризата, довела до смъртта й.
Не!
Трябва да прережеш лианите.
Дръж се, Чарли. Дръж се.
Не мога да ги стигна!
Издърпай го!
По-силно!
Не диша.
Хайде, дишай.
Дишай, Чарли, давай...
Дишай!
Хайде.
Давай.
Хайде!
Давай...
Давай, Чарли!
Хайде...
Хайде, Чарли.
Джак, той е... Джак, стой.
Той няма да дойде...
Няма нищо.
Не.
Джак! - Хайде.
Стига! - Давай.
Да. Просто дишай.
Дишай. Точно така.
Дишай, дишай дълбоко... Дълбоко.
Тук си. Добре си.
Татко!
Върнаха Чарли, но не е казал и дума, откакто е тук.
Намерили ли са Клер?
Боли ли?
Как е дишането ти?
Чарли.
Трябва да поговорим.
Ще идем да търсим Клер веднага щом се съмне.
Наистина имам нужда от помощта ти.
Каквото и да успееш да ми кажеш,
какво си спомняш, накъде отивахте.
Какво си видял или чул...
Не съм видял нищо.
Не съм чул нищо.
Не си спомням...
...нищо.
Клер.
Какво?
Те искаха само нея.
"Те".
Искаха единствено Клер.
Още не са се върнали.
Сигурно са си направили бивак за през нощта.
Ако има някой, с когото брат ти да е в безопасност, това е Лок.
Изгубихме ли се?
Не, Бун, не сме изгубени.
Съжалявам, просто...
Не виждам как ще продължиш да следваш следите му...
Мисля, че трябва да се връщаме.
Усещаш ли го? - Кое?
Онова нещо.
Добре, Джон...
Ще тръгна по ивиците назад. - Както искаш.
Имаш по-голяма нужда от мен.
Какво е това?
Стомана.
Може ли да е част от самолета?
Част от отломките?
Какво е това?
Предстои да разберем.
ИЗГУБЕНИ