Досега в "Изгубени"...
Текила с тоник.
Ана-Лусия. - Джак.
Ще изпием следващото на самолета,
42F. - Да, 42F.
Хайде, ставайте.
Сойер!
Помогни ми да направя носилка.
Уолт!
- Шанън!
Шанън!
Е, как си?
Семейството с бебето се премести.
Сигурно се радваш.
Сега пък е... прекалено тихо.
Как е Дани? Ще се сдобрите ли?
Няма как. Той си тръгна.
И как го приемаш?
Май съм от хората, които са по-добре сами.
Как беше на стрелбището? - Добре.
А как е да държиш пак пистолет?
Много добре. - Това са важни стъпки, Ана.
Напредна много за 4 месеца.
Какво каза тя?
Кога мога да се върна на работа?
Тя остави на мен да реша.
Ясно.
Смяташ ли, че си готова?
Ти какво мислиш?
Добре дошла отново в полицията.
ЛОСАНДЖЕЛИСКА ПОЛИЦИЯ
Саид, недей!
Той е от нашите! - Не!
Пусни го!
Спри! Спри!
Пусни го!
Хей! Хей!
Никой да не мърда!
ИЗГУБЕНИ
Никой да не мърда!
Той носеше ли нещо друго?
Какво? - Току-що извади пистолет.
Виж дали не носи още нещо.
Остави го. - Спри.
Не го насочвай към мен. - Казах, спри.
Какъв ти е проблемът? - Ана!
Назад, и двамата!
Луда ли си?
Веднага!
Ана!
Трябва да го вържем.
Няма. - Той щеше да те убие.
Не.
Ти! Вържи го.
Завържи го.
С лианите от носилката. - Ако я разглобим...
Млъкни!
Ана, без лекар Сойер ще умре.
Знам какво правя.
Дано това е всичко.
Засега имаме само това.
Благодаря, капитане.
Влез.
Радвам се да те видя, Ана-Лусия. Добре дошла отново.
Благодаря, Регс.
Ще занеса документите.
По-бързо. - Слушам.
Как си?
Добре.
Хубаво.
Задачата ти.
Доказателства? Ще работя на бюро?
Проблем ли е? - Искам да патрулирам.
Не ме интересува. - Дай ми кола.
Не и след случилото се.
Като мой началник ли го правиш?
Или като моя майка?
И двете!
Искам да се върна на улицата. Моля те!
Ако го направя, всички ще разберат, че е с връзки.
Нали не искаш специално отношение?
Тогава ме премести.
Не става, но ще ти дам кола.
Доволна ли си? - Извинете.
Ана, търсят те на телефона. Казаха, че било много важно.
Благодаря, Регс. Идвам.
Купили са ти торта.
Направи се на изненадана.
Радвам се да те видя навън. Имаш нужда от слънце.
Ще го имам предвид. - И плодовете ще ти дойдат добре.
Казват, че помагат срещу запек.
Е, щом казват така...
Откъде ги взе?
Знам, че ти харесват, но не говори с пълна уста.
До дървото, двойно или нищо.
Сигурен ли си?
Няма да удариш толкова надалеч.
Хърли, тя тъпче стероиди.
Двойно са 10 бона.
Какво са за човек със 150 млн!
Ще ти построи частно игрище.
Какви ги говори? - Той е идиот.
Мамка му!
Свиваш я.
Дръж лявата ръка изпъната.
Съвети ли ми даваш?
Кейт, аз съм лекар.
И мислиш, че си по-добър?
Да удряш топка не е голф.
А кое е голф?
Голфът е точност.
Да минем няколко дупки тогава и да видим кой е по-точен.
Смели думи.
Шегуваш се, нали? - 3 дупки, без хандикап.
Победителят ще се фука.
Какво чакаме?
Да идем до лагера им.
Беше злополука. Ще разберат.
Ще разберат ли? Убих един от тях.
Ако мръднат, викай.
Какво ще правиш?
Развържи ме.
Няма... - Развържи ме!
Ана!
Какво правиш?
Ще го занеса в лагера им.
Не си отивай. Моля те.
Той би те оставил да умреш.
Не го правя заради него.
А заради себе си.
Нападение със смъртоносно оръжие
в супермаркета на "Алварадо" и "Резервоар". Код 3.
Даде ли ти психиатърът готини хапчета?
Не е такъв човек.
Липсвах ли ти? - И още как!
Разбрах за теб и Дани.
Да му сритам ли задника?
Не. Така е по-добре.
Какво правим в Уестууд?
Добре е да сменим обстановката.
Поне първия ден да си в добър квартал.
Това е нейна идея, нали? - Тя е шефът.
8А9, сигнал за домашно насилие на "Ветеран" 2210.
Тук 8А16.
Тя не викаше нас.
Само на три пресечки сме от "Ветеран". Отиваме.
Прието, 8А 16.
Къде отиваш?! Какво правиш?!
Остави телевизора! Той е мой!
Аз го купих! - Лъжец!
Ти ли повика ченгетата? - Какво?
Направи ми услуга. Мълчи!
Той ми краде телевизора! - Тя ме удари!
Престанете! - Накарай детето да млъкне!
Какво ще направиш? Бебето ли ще удариш?
Накарай го да млъкне!
Да ти виждам ръцете!
Легни на земята! - Добре.
Госпожо, занесете бебето горе.
Ръцете на земята!
Ана Лусия!
Добре, добре. - Той е на земята.
Ето, легнах! - Прибери оръжието.
Веднага.
Хей!
Пусни го. - Ще ме нападне.
Откъде знаеш?
Убих жената, която обича.
Седни! Веднага.
Ще му дам вода.
Ще ме застреляш ли? Давай!
Да не си посмял да го развържеш.
Коя е тази жена?
Казва се Ана-Лусия.
От самолета. Били са в задната част.
Водехме ги при нас. - Къде е Уолт?
Отвлякоха го.
Другите.
Как го отвлякоха? - От сала. Още първата нощ.
Ей, човече...
Ще се справим.
Първа си. - Какъв късмет!
Дамите в клуба почват по-отблизо...
Млъкни, Джак.
Добре!
Ти си на ред.
Леле!
Къде я прати!
Имаме още топки. Зарежи я.
Добър съм.
Намерих я.
Дръпни се.
Какво има?
Къде е лекарят?
ПРИЯТЕЛЯТ НА ЕНКИДУ
ГИЛГАМЕШ
Държа го.
Къде отиваме? - В банята.
Той изгаря. Трябва да свалим температурата.
С какво да помогна?
Потърси в аптечката шишенцето с офлоксацин.
Офлоксацин. - Бели хапченца.
Донеси спирта и марлени превръзки
и сложи чисти чаршафи на леглото
Кейт! - Отивам.
Какво става?
Джон, бутонът.
ДХАРМА
Здравей.
Хей!
Защо стоим тук, Ана?
Лагерът им сигурно е наблизо.
Искам да видя жена си.
Колко дълго ви опазих живи?
Точно така.
Дай ми малко време.
Искаме само да знаем какъв е планът.
Тя няма план.
Има само вината си и пистолет.
План ли искате?
Имате ли муниции в лагера?
Какво? - Патрони за пистолета.
Имате ли в лагера?
Да, две кутии. - Искам ги.
Поне половината. И голяма раница.
Одеяло, лекарства. Дрехи, джинси, чорапи.
Запомни ли всичко? - Да.
Добре.
Донеси ми всичко това и ще пусна приятеля ви.
Няма да ги оставя. - Върви!
Не, оставаме заедно. - Върви.
Ще се върна.
Ана, какво правиш?
Не можеш да живееш сама.
Аз вече съм сама.
Ще впиша, че сме приключили...
Говориш ли ми вече? - Искам да се прибера.
Два пъти му казах да спре.
И щом видиш човек с телевизор,
ще вадиш оръжие? - Ана-Лусия!
Пипнахме твоя човек.
Казва се Джейсън Маккормак.
Нападна старица в Еко Парк.
Отпечатъците му съвпадат. А и той направи признания.
Прокурорът чака да го разпознаеш.
Не е той... - Той призна.
Не го познавам. - Оставете ни.
Защо? - Не е той.
Беше те прострелял четири пъти.
Опита се да те убие.
Виж досието му. Как ще го пуснем?
Не е той.
Какво стана?
Какво стана там?
Злополука. - Каква злополука?
Застреляха едно момиче.
Как изглежда? - Висока, с руса коса.
Беше с един арабин... - Шанън.
Петима ли каза, че сте?
Четирима.
Защо другите не дойдоха с теб? И Майкъл, Джин...
Не могат да дойдат сега.
Можеш ли да ме заведеш при тях?
Не.
Ето.
Какво става? Защо трепери?
Има сепсис. Отравяне на кръвта.
Ако не свалим температурата, ще изпадне в шок.
Изправи го.
Готово.
Глътни го!
По дяволите! - Дай на мен.
Ще се справя. - Дай.
Сойер.
Аз съм, Кейт.
Искам да ме чуеш.
Ще се оправиш, само ако вземеш хапчето.
Затова искам да го глътнеш.
Хайде.
Сега преглътни.
Гълтай.
Много добре.
Браво!
Това с шепненето на ушенце не сме го учили.
Какво правиш?
Отивам там. Няма да участвам в това.
Знам, че направи много за нас.
Без теб нямаше да съм жив.
Но отивам.
Ами ти?
Не умееш да преценяваш хората.
Подкрепих те, когато затвори Нейтън.
Добре.
Щом искате, вървете.
Тръгвайте!
Ти също!
Махайте се оттук.
Хайде!
Майкъл!
Всичко е наред, Джин е добре.
Какво стана? Къде е той?
Добре е. Ще ти обясня.
Но първо трябва да намеря Джак.
Къде са те?
Попитах къде са.
Той не е виновен. - Шанън е мъртва!
Веднага ме заведи при тях.
Той донесе Сойер.
Полумъртъв, прострелян в рамото!
Ще говориш ли или само ще седиш?
Каквото и да кажа, ще се ядосаш.
Затова само ще си седя.
Джак!
Майкъл.
Имаме проблем.
Помниш ли пътя? - Да.
Трябва да го обмислим.
Кое? Шанън е мъртва, а Саид е пленник.
Ако ще чакаш нещата сами да се оправят, моля.
Можеш ли да стреляш? - Да.
Спрете!
Моля те.
Какво искаш?
Моля? - Мир, отмъщение, възмездие?
С всички тези оръжия?
Какво искаш? - Да спася хората си.
Приятелката ти уби... - Ана-Лусия сгреши.
Какво каза?
Ана-Лусия сгреши.
Ана-Лусия?
Ще те заведа там.
Но сам.
И без оръжие.
Да вървим.
Откъде си?
От Ирак.
Имаш ли деца?
Защо те интересува?
Любопитна съм... - Не. А ти?
Не.
Ще ме убиеш ли?
Това обмисляш, нали?
А трябва ли?
Преди 40 дни на същия този остров
измъчвах един човек.
Както съм правил с много други.
Нощем още чувам писъците им.
Дали трябва да ме убиеш?
Може би.
Може би ти е писано.
Аз съм полицай.
Бях полицай.
Една нощ с партньора ми се отзовахме на сигнал за кражба.
Бяхме първи. Аз минах отпред, той - отзад.
След минута едно хлапе изхвърча през предния вход.
Викнах му да вдигне ръце.
А той каза, че правя грешка.
Че бил студент.
Че иска да ми покаже картата си.
Повярвах му.
И просто...
Позволих му да посегне.
Помня само гърмежа.
Когато паднах, реших, че съм мъртва.
И се чувствам мъртва.
А какво стана с него?
Кой е следващият?
Браво! - Ще се видим.
Да, на флиперите.
Хей!
Джейсън!
Познаваме ли се?
Бях бременна.
Какво стана с него?
Нищо. Така и не го откриха.
Хайде.
Вземи пистолета.
Заслужавам си го.
Какъв е смисълът да те убивам,
щом и двамата сме вече мъртви?
Хей!
Чуваш ли ме?
Ще се оправиш.
Ще оздравееш.
Вече си у дома.