Досега в "Изгубени":
Джейсън.
Тези хора са умни. Те са зверове.
Ако мислиш, че с един пистолет можеш да ги спреш,
пак си помисли.
Отивам за сина си и точка!
Идвам с теб. - Не. Трябва да бъда сам.
Отивам до границата
и ще им кажа, че сме те хванали.
Никога няма да ви дадат У олт.
Майкъл!
Какво му е?
Джак! Къде отиваш?
Може би са го пуснали
Той е сам! Те не го изблъскаха от джунглата.
Сам е!
Добре.
Да го вдигнем.
Ей!
Довиждане, Ана-Лусия.
Изглеждаш уморена.
Да, благодаря.
Какво?
Къде беше снощи?
У дома - Цяла нощ?
Да. Вечерях и гледах телевизия.
Какво гледа?
Да се разходим с колата.
Помниш ли Джейсън Макормак?
Открили го на паркинг към 3,00 ч.
У мрял, преди някой да го забележи.
Оръжието било в кофа за боклук. Номерът му е изтрит.
Няма свидетели. Бил е екзекутиран.
Да знаеш кой го е направил?
Да, Ана. Ти.
Ти отказа да го идентифицираш.
Трябваше да го пуснем.
А сега е нанизан с 5 куршума,
убит хладнокръвно.
Явно ще ми трябва адвокат.
И двете знаем, че разследването ще свърши в задънена улица.
Но ако си го направила ти, позволи ми да ти помогна.
Благодаря, няма нужда.
Щом не искаш да ти помогна, обърни се към някой друг!
Ти си полицай, Ана.
У важавай поне това.
Напускам.
Хенри, какво ще кажеш?
Докога ще трае гладната стачка?
Казвала ли съм ти, че бях полицай?
Много убийци съм виждала.
Знаеш ли кое ме изненадва у тях?
Колко обичат да говорят.
Но ти си по-различен.
Мълчалив.
Какво каза?
Ако ще говориш, говори...
Ти уби двама от нас. Добри хора.
Ти си убийцата, Ана-Лусия.
Реши да говори, а?
ИЗГУБЕНИ
БАР & РЕСТОРАНТ
... винаги с вас.
Багаж без надзор ще бъде изнасян от охраната.
Съобщавайте за подозрително поведение
на полицията или охраната...
Здравей, Майк. Текила с тоник.
Тежък ден, а?
Радвам се да ви видя пак.
Вие ме проверихте за оръжие.
Още едно, моля. Как се уреждаш на такава работа?
Като спреш да си полицай.
Аз пък точно спрях да бъда лекар.
Защо напуснахте? - Не съм.
Синът ми ме натопи, че пия на работа. Благодаря.
Изгубих си разрешителното.
Да, знам, смешно е.
Не, не, просто...
родители и деца не бива да работят заедно.
Твърде сложно е.
Пия за това.
Къде отивате? - В Сидни, Австралия.
Ще дойдете ли с мен?
Сериозно.
Защо да идвам с вас в Сидни?
Може би съдбата ни е събрала.
Като две напитки в бар на летището.
И защо би го направила?
Защото прави всичко възможно, за да си помагаме взаимно,
Имаш нужда от помощ, нали?
Или пък нямаш.
Работата ми там ще е опасна.
Имам нужда от телохранител.
Идеално за някого, който е спрял да бъде ченге.
Дори не знам как се казвате.
Да не използваме истински имена.
Защо не ми избереш име?
А после аз ще избера за теб.
Приличаш ми на Том. - Чудесно.
А ти трябва да си...
Сара.
За Австралия.
Какво е станало?
Порязах се, докато се бръснех.
Онзи в бункера се опита да ме убие.
Добре ли си?
Да. Но той няма да бъде.
Ана! - Какво?
Не прави глупости.
Ако ще се извиняваш, прощавам ти, че ме удари с патерицата си.
Радвам се, че главата ми не я счупи.
Защо?
Това е много общ въпрос.
Защо нападна Ана-Лусия, а мен не?
Не съм сигурен, че те разбирам.
Бях затиснат от вратата.
Безпомощен. Можеше да ме убиеш, но не го направи.
Защо?
Защото си от добрите, Джон.
Добри какво?
Няма значение, и без това съм мъртъв.
Докторът отиде за размяна,
но ще се върне с празни ръце и...
Вече няма да съм ценен.
Или Джак ще ме убие,
или моите хора ще ме открият и ще го направят.
Защо ще искат да те убият?
Защото шефът...
Той е велик човек.
Но не прощава.
Ще ме убие, защото се провалих.
Не изпълних мисията си.
Каква мисия?
Когато онази жена ме залови,
аз идвах насам, Джон.
Идвах за теб.
Лок!
Лок, излез!
Джон!
Ей, от 20 минути ги бруля.
Не ми пипай мангото.
Не приличаш на берач на плодове.
Какво искаш?
Трябва ми пистолет.
Ето ти една идея. Иди при приятеля си Джак. Той има.
Само че още трамбова из джунглата с Кейт.
Ако се тормозиш, че се натиска с гаджето ти,
не си го изкарвай на мен.
Защо не ми дадеш пистолет?
Ето още една идея: Разкарай се!
Чу ме. Чупката!
Сара!
Отвори проклетата врата!
Добре, станала си.
Дойде време да поработиш.
Хайде, ела.
След 4 дни пиянство и шляене
си готов да тръгнеш посред нощ?
Точно така.
Време е. Хайде! Съдбата ни зове, Сара.
Тук е. Спри.
За тук ли ти трябваше защита? За предградията?
Остани в колата.
Да изключа ли апарата?
Тя ми е дъщеря и имам право да я видя!
Не, нямаш! Махни се! - Ще вляза!
Не можеш да ме спреш! - Вън от къщата ми!
Аз плащам ипотеката на къщата!
Искам да видя дъщеря си! - Какво ти става?
Да не си стъпил вече тук!
Само си говорех с дамата.
Трябва да се лекуваш!
Хубава дупка, пич. - Какво има?
Помниш ли радиото, което оправи?
Помислих си, че може да хвана някаква музика. За Либи.
То проработи веднъж и за малко.
После опитах на няколко пъти, но чувам само пращене.
Дори това ще е достатъчно.
Важното е желанието.
Ще запиша точка пред Либи.
Особено като види как го нося.
Защо ще носиш пращящо радио над главата си?
В Багдад нямат ли "Кажи нещо"?
Пичът носи касетофон
над главата си под прозореца й,
пуска й песен на Питър Гейбриъл и тя е негова.
След като баща й влиза в затвора.
Схванах идеята. - Трябва да го гледаш.
Ако се махнем от този остров.
Ако искаш да зарадваш Либи,
на 3 км оттук има красив плаж.
Заведи я там.
Дали ще й хареса?
Веднъж заведох там Шанън.
Майкъл!
Значи си успял?
За какво говориш?
За размяната.
Дали са ни Майкъл... - Не бяха те.
Значи е съвпадение, че се появи?
Виках. Чул ме е.
Да не мислиш, че са го пуснали
с надеждата, че ще играем честно?
Че разчитат на това?
Здрасти. - Здравей.
Излез, който и да си!
Знам, че има някой.
Не ме карай да те търся.
Виж ти, какво имаме тук?
Червената шапчица следи големия лош вълк до скривалището му.
Защо не ми дадеш този пистолет?
Нищо няма да ти дам.
Вече го обсъдихме.
Какво ще правиш сега, мучача?
Трябва ни музика.
Коя е тя? - Коя?
Онази жена. - Дълга история, Сара.
Казвам се Ана-Лусия.
Аз още съм си Том.
Ти си жалък. - Можеш да се обзаложиш.
Защо си тук?
Не мога да се извиня на сина си.
Искаше да ми помогне, а аз го отблъснах.
За благодарност го намразих.
И ти си тук по същата причина.
Избяга.
Виж ти, какво ни поднася съдбата този път.
Хайде!
Да изпием едно или десет и да деградираме заедно.
Не.
Както искаш.
Ей, не ме ли виждаш?
Чакай!
Недей...
Да се махнем от Сидни!
Да си тръгнем. Да се върнем.
Не мога да се върна.
Довиждане, малката.
КОКТЕЙЛ БАР
Какво?
Няма ли да ми поискаш телефона?
Ако кажеш на някого за това,
ще те убия.
Явно няма да има прощална прегръдка.
ЦЕЛИ ЦАРЕВИЧКИ
НАДЕНИЧКИ
Здрасти.
Как върви?
Не е както изглежда. - А как изглежда?
Изглежда като нещо,
което не е.
Боже, хвана ме.
Не съм дошла да те поучавам.
Не става дума за това. Хвана ме...
...за нещо друго.
За излета,
на който щях да те поканя.
Само за двамата.
Беше изненада.
Сериозно?
Много мило.
Е, искаш ли да дойдеш?
Къде? - Нека поне това е изненада.
Добре.
Здравей. Върнал си се. - Здрасти.
Другите не се ли появиха?
Не, но Майкъл се върна.
Какво е станало? - Вината е моя.
Оставих водата в банята да тече,
Ана се подхлъзна и се удари. Още веднъж се извинявам.
Не се тревожи.
Мисля, че идва в съзнание.
Майкъл! Хей, Майкъл?
Джак! - Здравей.
Къде съм... Как попаднах...
По-полека. В бункера си.
Снощи те намерихме в джунглата.
Ох, главата ми!
Добре дошъл.
Здравей, Джон.
Открих ги.
Вървях на север оттук и се върнах където бяхме.
Тръгнах по брега.
На другия ден видях един от тях.
Как изглеждаше? - Мръсен.
С износени дрехи. Без обувки. Обикновен.
Като останалите.
Останалите? - Да, хората му. Другите.
Проследих го до лагера им.
Живеят в палатки. Палатки от платно и кожи.
Ядат сушена риба. По-зле са от нас.
Колко са? - Преброих 22.
Ами лодката? - Не я видях.
Видя ли У олт?
Не.
Но знам, че е там.
Ами другите отвлечени? Синди? Видя ли деца?
Не. Нямаше деца.
Но сигурно са при сина ми.
Имат бункер. - Откъде знаеш...
Има метални врати, които водят под земята.
Там ли държат децата?
Охраняват ги денонощно. Двама пазачи с два пистолета.
Друго оръжие не видях. Явно нямат.
Повечето са стари и жени.
Исках да...
Не можех да го спася.
Затова се върнах да ви кажа.
Можем да ги победим.
Щом си върна силите, ще ви заведа дотам.
И ще върнем сина ми.
Ти беше прав.
За какво? - За Хенри.
За това, което му причинихте със Саид, когато го открихте.
Не ми хареса, но не биваше да ви преча.
Ти постъпи, както смяташе, че е правилно в онзи момент.
Дано когато пак решиш нещо да включиш и мен.
А нещо ми подсказва, че това скоро ще стане.
Чу Майкъл. Можем да ги победим.
Казаха да не минаваме границата.
Те са лъжци, Джон.
Защо изобщо да им вярваме?
Напълно съм съгласен.
Е,
сега какво?
Къде отиваш?
Да взема пистолетите от Сойер.
Помогни ми да го убедя.
Кой ще се грижи за Майкъл? - Аз. Вие вървете.
Сигурна ли си? - Поздрави на Сойер.
Добре. Ще се върнем бързо.
Пази си главата. Почти стигнахме.
Гледал ли си "Флинтстоун"?
Да, когато лежах в болницата непрекъснато го гледах.
Бях си счупил крака.
Забелязал ли си как Фед минава по сто пъти край едно и също нещо?
Като покрай това дърво.
Не е същото.
Не е срамно да се изгубиш.
Не съм се загубил. Довери ми се.
Ще излезем на най-красивия таен плаж на острова
и... изненада!
Това е нашият плаж.
Ето го Джин.
Защо не хапнем тук?
Дай ми одеялата. - Одеяла ли?
Не взе ли нещо за постилане?
Ами напитки?
Аз ще донеса одеяла,
а ти иди при Роуз и Бърнард. Видях ги да взимат вино.
Вино!
Чудесно.
Ако се напия, може да се сетя откъде те познавам.
Да, може би.
ЛОШИЯТ БЛИЗНАК
Сойер!
Остави книгата. - Това е ръкопис.
Аз ще съм първият, който ще разбере кой е убиецът.
Мисля, че се сетих, но се поразходете малко.
Имам още10 страници.
Хей!
Искаш ли да го дочетеш?
Божичко!
Какво те прихваща?
Време е да върнеш пистолетите.
Изгори края на книгата... - Къде са?
И ти ли, Бруте? - Заведи ни.
Стига си ни разигравал.
За да ме размекне ли сте я довели?
Тя не ме интересува. Защо двамата не идете в джунглата?
Заведи ни при пистолетите.
Тази кучка!
Откраднала ми е пистолета. Ана-Лусия.
Защо й е? - Мамка му!
Джак.
Трябва да ти кажа нещо.
Вземи го.
Прережи въжетата.
Какво?
Направи го.
Защо?
Знаеш защо.
Той все повтаряше, че не те разбират.
За какво говориш?
Гудуин.
Каза ни всичко за теб.
Смяташе, че може да те промени.
Но сгреши.
И това му струваше живота.
Той щеше да ме убие.
Така ли?
Свърши ли?
Да, Ана, свърших.
Значи това е краят?
Да, Хенри. Това е краят.
Изслушайте ме. Моля ви за услуга.
С този костюм ще бъда на погребението на баща си
и ви моля за услуга.
След 16 часа кацам в Л.А.
Ковчегът трябва да мине бързо, защото катафалката ще чака.
Трябва да ни откара на гробището. Защо?
Защо не го закарам в погребален дом?
Защо бързам? Защото...
Защото искам така.
Искам всичко да свърши.
Трябва да погреба баща си.
Това беше самолет.
Не, не съм на работа. В Сидни съм.
Точно така, в Австралия.
Не знам...
Сгреших, мамо.
Избягах възможно най-далеч от теб.
Но сега...
Искам да се прибера, мамо.
Тогава си ела.
Полет 815 на "Океаник".
Ще те чакам на летището, миличка.
Къде са всички?
Взеха думите ти присърце.
Отидоха за пистолети при Сойер.
При Сойер?
Пистолетите у него ли са?
Дълга история.
Поне този не е у него.
Да.
Жалко, че не мога да го използвам.
За какво? - Хванахме един от тях.
От Другите.
Заключен е вътре.
Откога... - Повече от седмица.
И какво, грижите се за него?
Днес се опита да ме убие.
Исках да го застрелям.
Но не можах.
Не можах дори да го убия.
Погледнах го и той...
Не мога повече.
Аз ще го направя.
Те са животни.
Видях ги, те са зверове!
Взеха сина от ръцете ми. Взеха сина ми...
Ще го убия. Дай пистолета.
Те постъпват така.
Каква е комбинацията?
18 надясно.
1 наляво.
31 надясно.
Съжалявам.
За какво?
Майкъл!