Досега в "Изгубени"...
Искаш да ти спася живота ли?
Искам ти да искаш да спасиш живота ми.
Направих разрез в бъбрека на Бен.
Ако не го зашия до един час, той ще умре.
Искам да се върнеш и да довършиш операцията.
И защо трябва да го правя?
Защото ще помогна на приятелите ти да избягат.
Не! - Дани!
Спри. - Какво, да не искаш да завия?
Трябва да се върнем. - Какви, по дяволите, ги дрънкаш?
Обърни лодката, Сойър. Това казах.
Да не си изкукала?
Току-що тръгнахме. - Просто го направи.
Дай поне една разумна причина
да се връщаме! - Защото не може да оставим Джак.
Не, можем, Луничке. Защото той ни помоли да постъпим така.
Само помисли. Връщаме се,
и какво мислиш, че ще направи капитан Заекоубиец като ни хване?
Ще те убие.
Бог те обича както е обичал Яков.
Добре. Благодаря за сведението.
Извинявай, дечко.
Джак ще се оправя сам.
Време за ставане.
Ще те местим.
Къде ще ме местите? - На друго място, Джак.
Защо?
Значи това било то, а? - "То"?
Помогна ми да му спася живота. Ако ще ме убиваш,
поне от уважение не го наричай "преместване".
Защо да те убиваме?
Защото свършихте с мен.
За какви хора ни вземаш, Джак?
Не знам, Том.
Хора, които могат да затворят бременна жена,
да обесят Чарли на дърво,
да измъкнат хората от джунглата
и да пленяват деца.
Такива хора сте вие.
Виждаш ли стъклената къща, в която живееш, Джак?
Ами ако ти дам камъни?
Нека да го направим по-просто. Какво каза?
Здрасти.
Д-р Джак! Ей, д-р Джак!
Д-р Джак иска сода, д-р Джак?
Нали знаеш, че не разбирам нито дума от това, което казваш, а?
Д-р Джак.
Няма нужда да ми благодариш.
Благодаря. Много благодаря.
Не си оттук, нали?
Не. Не съм. Казвам се Джак.
Здравей, Джак. Аз съм Ачара.
Ачара? Ачара.
Джулиет ги приготви за мен.
Коя беше тази жена?
Шерифът.
Имате шериф? - Не буквално, Джак.
Защо местите Джулиет в стаята ми?
Защото е в беда, Джак.
Не прави глупости. Ще си траеш в клетката, нали?
Ти каза, че не ме наблюдавате с тази камера.
А, да. Бен ми каза, че си бил в стаята с мониторите.
Нека те попитам нещо.
Рискуваш главата си да ги пуснат тях,
а те бягат и дори не се обръщат назад.
Благодаря за сандвича.
Не вярвах, че ще бъда щастлив да се върна при тази скала.
Какво правиш?
На какво ти прилича? Насочвам се към брега.
Защо? Ако продължим, може да кръжим.
Рано или късно ще стигнем лагера.
Ще разкажем на Лок и Саид какво се случи.
Значи така, а?
Да не би да имаш карта, която не ми показваш, Магелане?
Без храна, без вода, пък и не мога да управлявам в тъмното.
Тогава аз ще управлявам. - Не.
Ще стигнеш на брега и ще разбием лагер.
Искаш ли да помогнеш? Можеш да запалиш огън,
докато аз нося детето.
Радвам се, че се разбрахме.
Наистина ли не си гладна? - Не, Джеймс. Не съм гладна.
Не трябваше да се биеш.
Кога се събуди?
Не трябваше да се биеш, извадил си късмет, че си жив.
Господи! Той има право.
На този остров дето сме ние, там ли живеят вашите хора?
Просто работим тук.
Какво работите? - По проекти.
Да, разбира се. Като проекта "Да свием детето от сала" ли?
Това беше върхът.
Значи вие всъщност не живеете на този остров?
Не. - Тук ли живеете?
На този остров? - Да, госпожо.
Какво направихте с хората, които взехте? Ами с децата?
Осигурихме им по-добър живот. - По-добър от какво?
По-добър от вашия.
Тази вечер няма да има луна.
Ще е тъмно.
С Алекс често лежахме нощем в двора
и измисляхме имена на съзвездията.
Не може да се види в момента, но това е Урса Теодорус.
Мечето.
Имате дворове? - Да.
Не е ли шантаво.
Предупреждение.
Мислех, че си затворена. - Изкараха ме да прегледам Бен.
Не е добре, има треска.
Направих я преди 10 минути. Шевовете му.
Инфектирани са, нали?
Да. - Ще дойдеш ли да го погледнеш?
Не. - Джак...
Не. - Не те моля заради тях или него.
Моля те за лична услуга за мен.
Искаш пак да му помогна?
Да. - Сигурна ли си, Джулиет?
Да. Сигурна съм.
Сигурно защото ти е казал, че ще те пусне?
Не.
Защото съм загазила.
Загазила... - Току-що убих човек.
Затова ме сложиха в стаята ти.
Кого?
Объркано е.
Нека да ти го кажа с две думи.
Няма да му помогна.
Няма да помогна и на теб.
Специално тайско блюдо за теб. Опитай го.
Голям смелчага.
Брат ми те харесва. - Е, такъв съм си, симпатичен.
И така, Джак, нека те попитам нещо.
Давай.
Защо не знаеш да пускаш хвърчило?
Сигурно не съм се научил. - Много жалко.
Баща ми работеше много
и не беше от тези, дето пускат хвърчила.
Тоест, ние никога... - Джак?
Да? - Не ме интересува баща ти.
Това е добре, защото ми писна да говоря за него.
Някои неща са лични.
Значи си дошъл в Пукет да откриеш себе си?
Защо казваш това? - Ти си американец.
Имам дарба.
Трябва да е голяма дарба.
Просто четях татуировките ти.
Петицата и звездите са готини.
Но китайският език май...
Той е малко ироничен.
Какво ти се струва иронично? - Каквото пише.
Знаеш ли какво пише?
Да. Знам какво пише. - Сигурен ли си?
Китайският е много труден език.
Често при превода се губят някои неща.
Знам какво значи.
Добре тогава.
Джак?
Казвам се Изабел.
Ако дойдеш с мен,
бих искала да поговорим и да те попитам нещо.
Защо не идеш да видиш баща си? Знам, че ще се зарадва.
Джак, седни ако обичаш.
Както може да си се сетил, ние не живеем на този малък остров.
Всъщност, повечето от нас не обичат дори да идват тук.
Имаше нещастен случай, който аз разследвам,
и трябва да ви задам някои въпроси.
Смягам, че може да ми помогнете да си изясня някои странности.
Том, поправете ме, ако бъркам,
но ти каза, че по средата на операцията
Джак е коментирал,
намеквайки, че Джулиет го е молила да убие Бен.
Да. Така беше. - Вярно ли е, Джак?
Помоли ли те Джулиет да убиеш Бен?
Въпросът е прост. Помоли ли те Джулиет да убиеш Бен?
Не. Не, аз излъгах.
Бих направил всичко, за да пуснат приятелите ми
и да ви накарам да се опълчите един срещу друг.
Беше най-добрата възможност да предизвикам хаос.
Защо лъжеш за нея, Джак?
Искам да си ида в клетката.
Кой е там?
Кой може да бъде?
Колко е часът?
Късно е.
Солена си. - Изкъпах се в океана.
Отмила си деня от себе си, а?
Искаш ли да ме питаш нещо, Джак?
Не, въобще не искам.
Искам да кажа, че би било добре,
вече месец откакто идваш когато си поискаш,
да разбера нещо за теб.
Тук стават неща, които не можах да разбера.
Като твоята дарба?
Да, като дарбата ми.
Приятно ли ти е с мен, Джак?
Да, разбира се.
Тогава спри да ме разпитваш. Да се забавляваме.
Какво?
Здравей, Джак.
Аз... Познаваме ли се?
Полет 815. Ти...
Ти си стюардесата. - Синди.
Как...
Какво правиш сред тях? Мислех, че са те хванали.
Ти беше... Хванаха те. - Те не са...
Не е толкова просто.
Какво правят тук, точно сега? Какво правиш ти тук?
Тук сме да гледаме, Джак. - Какво да гледате?
Какво има, мила?
Иска да знае как е Ана Лусия.
Сериозно ли? - Какво?
Ако имаш нещо да гледаш, Синди, върви го гледай!
Върви!
Сойър. - Какво?
Сойър, събуди се.
Изчезнал е! Карл е изчезнал!
Къде?
Чакай.
Пипнах го.
Не, нека да поговоря с него. - Не, пипнах го.
Разговор между мъже.
Защо ме удряш? - За да се държиш като мъж.
Да цивриш в джунглата!
Очаквах да сте по-твърди.
Аз съм твърд.
Сигурно, Боби.
Боби? От "Тhе Вrаdу Вunсh"?
Какво, по дяволите, е "Тhе Вrаdу Вunсh"?
Добре.
Както и да е, виж, Карл.
Бил съм с много момичета,
някои си струваха неприятностите, други - не.
Но винаги имаше една...
Една, с чието име може да назовеш звезда.
Та това момиче,
Сали Слингшот... - Алекс.
Да. Обичаш ли я?
Повече от всичко на света.
Тогава се върни в дворчето си и я доведи.
Този път ако ме хванат, ще ме убият.
Е, поне ще си струва.
Искам да те попитам нещо.
Не ни виждат вече, затова можеш да ми кажеш истината.
Добре.
Бен.
Защо му спаси живота?
Трябва да го мразиш заради това, което направи с теб и хората ти!
А ти го излекува.
Дори след като приятелите ти избягаха. Защо?
Ти си негова дъщеря.
Отговори ми.
Ще ти отговоря на въпроса, ако ти отговориш на някой от моите.
Къде е Джулиет? - С останалите.
Ще прочетат присъдата й. - Присъдата й?
Всички знаем, каква ще бъде.
Доста сме строги, когато убият някой от нашите.
Око за око. - Кого? Кого е убила тя?
Човека, който щеше да убие приятелите ти.
Нищо чудно, че толкова се безпокоиш за нея.
Ако не беше ти, тя никога нямаше да направи това.
Това бяха три въпроса.
Твой ред е, Джак.
Спасих баща ти, защото така бях казал.
Ей. Ей.
Още ли заема поста си?
Какво? - Бен, баща ти.
Още ли е на поста си? Онази жена, Изабел, би ли го послушала?
Да. - Изкарай ме от тази клетка.
Не бих правил това.
Подкреплението дойде.
Щях да съм по-впечатлен, ако имахте добър хирург.
Имахме чудесен хирург, Джак.
Казваше се Итън.
Инфекцията ти е сериозна, Бен.
Инфектираните тъкани трябва да се почистят и обработят.
И трябва да си под постоянно наблюдение.
Може да има засегнат нерв и други усложнения.
Има опасност да не можеш да ходиш.
Отношението ти към пациентите е доста грубо, Джак.
Жалко, че се натъкна на мен.
Така ли? - Имаш нужда от лекар, Бен.
Някой да е около теб,
да ти възстанови здравето.
Пак старата песен.
Вече ти дадох билет да напуснеш острова, Джак.
Какво ще ми струва този път?
В момента хората ти са в стаята
и решават дали да екзекутират Джулиет.
Трябва да ги спреш.
Джулиет не се интересува от теб, Джак.
Няма значение какво е направила.
Не е важно какво мислиш ти,
но тя е една от нас.
Споразумяхме ли се или не?
Изабел има ли радиостанция?
Вече са на срещата.
Дай ми нещо да пиша.
Следвай ме.
Какво е това?
Тук работя аз, а ти не трябва да си тук.
Това е...
Салон за татуировки. Това ли е голямата ти тайна?
Пликовете? Дарбата ти? - Не съм художник по татуировки.
Мога да виждам какви са хората.
Работата ми не е да декорирам. Тя е да определям.
И това...
Това е дарбата ми.
Значи виждаш какви са хората. - Да.
И ги маркирам.
Тогава ми кажи какъв съм аз.
Не.
Защо не? - Ти си външен.
И затова спиш с мен. - Не ми е позволено.
Виждаш ли какъв съм, Ачара? - Да.
И какъв съм? - Ти си лидер.
Велик човек.
Но това...
Това те прави самотен,
уплашен
и сърдит.
Добре.
А сега го обозначи върху мен.
Маркирай ме.
Не, това...
Моите хора не биха го одобрили.
Ще има лоши последствия, Джак.
Винаги така става.
Чакай! Не. Ти не трябва да си тук. Просто се дръпни.
Нищо не казвай.
Алекс, ти...
Джак?
Защо си го довела тук?
Пусни го, Том.
Какво става, Алекс?
Бен праща това.
Бен отменя присъдата на Джулиет.
Екзекуцията отпада. Казва, че правилата в случая не важат.
Обаче каза тя да бъде маркирана.
Къде отиваш?
Аз те познавам.
Аз съм приятел на Ачара, от...
Чет, аз съм Джак от ресторанта.
Махни се.
Махни се от плажа ни! Напусни тази страна!
Разбра ли ме?
Чух, че ги обичаш на скара.
Липсват ми и клечки за зъби.
Я да видя. - Джак.
Маркираха ли те? Нека да видя.
Откъсни от това алое. - Няма нищо, Джак.
Моля те. Направи го.
Обърни се.
Защо ми помогна?
Той ти е казал, че ще те пусне да си вървиш у дома.
И на мен ми каза същото.
Ние ще го накараме да сдържи думата си.
И как ще направим това?
Заедно.
След малко ще дойдат за теб.
Всички.
Приятелите ти знаят къде сме,
затова трябва да напуснем острова и да се върнем там, където живеем.
Къде?
Бен го нарича дом.
Къде е Карл?
Пуснах го.
Какво си направил? - Пуснах го.
Той можеше да ни заведе до мястото, където те живеят.
Да не мислиш че го пуснах, защото съм толкова чувствителен?
Хлапето е мишена.
Бен никога няма да спре да го търси...
Бен иска само хлапето да е по-далече от дъщеря му.
Да се връщаме в лагера.
Идваш ли, или не?
До теб ли да вървя, или 10 крачки след теб?
Толкова те бива да ми нареждаш какво да правя,
че вече не мога да мисля сама.
Не си го изкарвай на мен когато се чувстваш виновна.
Не се чувствам виновна. - Как ли пък не.
Трябваше да оставим Джак. Аз нямах шанс.
Не говоря за това, че оставихме Джак.
Говоря за нас двамата.
Знам, че го направи, защото помисли, че умирам.
Затова не се обвинявай, че докторът е останал.
Не се обвинявам.
Да бе, не се обвиняваш.
Щом е така, да вървим.
"Той върви заедно с нас, но не е един от нас."
Това пише на татуировката ти.
Така пише. Но не означава това.