Досега в "Изгубени":
Каквото и да е направил Бен Лайнъс на Орхидея....
...мисля, че ни е преместил. - Островът се движи във времето?
Или островът, или не.
Иди в Оксфордския университет.
Там, където се срещнахме. Намери майка ми. Името й е...
Добре ли си? - Бях на острова.
Върна се от острова преди З години. Сега си в безопасност. Било е сън.
Не беше сън, Пени.
Беше спомен.
Ефрен Салонга!
Ефрен Салонга? Ефрен Салонга?
Ефрен Салонга?
Ефрен Салонга!
Ефрен Салонга?
Кой сте вие? - Вие ли сте докторът?
Да. Какво се е случило?
МАБУХАЙ
Знаете ли какво да правите? - Да!
Има много кръв. - Колко кръв?
Идвам, Пени!
Всичко е наред. Доведох доктора. - Къде беше?
Ето така.
Дишай, скъпа. Само дишай.
Дишай. - Не мога да дишам.
Справяш се отлично. - Не мога да дишам.
Всичко е наред, дръж се.
Моля ви, извадете го!
Успокойте се.
Не мога! - Можеш, Пени.
Напъвайте, напъвайте! - Напъни се. Хайде!
Сега! - Хайде, Пени.
Точно така. Излиза.
Хайде, Пени.
Напънете по-силно! - Виждам главичката!
Още веднъж, хайде!
Виждам го, излиза! Готово!
Боже мой, Пени.
Браво.
Ти успя! Господи, Пени.
Момче е.
Справи се.
Обичам те, Пени. Обичам те.
Колко е красив.
Боже мой, колко е красив!
Господи.
Обичам те. - И аз те обичам.
Обичам те.
Виж. Ето там.
Там, някъде отвъд погледа ти, има остров.
Много специален остров.
Напуснах го преди много време.
Не мислех, че ще го видя отново.
Нарича се Великобритания.
А най-красивата част от острова се нарича Шотландия.
Татко се е родил там.
Има планини, долини и чудовища в дълбоките езера.
Там мама и татко...
...се влюбиха. - И там разби сърцето й.
Мислех да пропусна тази част от историята.
Изпусна и частта за дядо му...
Който изпрати кораб на острова, за да убият приятелите на татко.
Ще си тръгнем бързо. Няма да разбере, че сме идвали.
Не го подценявай, Дезмънд.
Не знам какво ще направи, ако разбере.
Това няма нищо общо с баща ти.
Тук сме заради Даниъл Фарадей.
Той ми каза,
че всички на острова са в опасност.
И само аз мога да ги спася.
Длъжен съм да го направя, Пени.
Сигурен ли си? - Сойър каза да чакаме при потока.
И ако не е изгорял от някоя огнена стрела,
ще се срещнем с него и другите там.
Как е главата ти?
Влошава се, но по-важно е да оцелеем,
така че не се оплаквам. - Замаяна ли си, виждаш ли двойно?
И едното, и другото.
Защо толкова се тревожиш?
Защото знаеш какво става с мен?
Нищо няма да ти се случи. Нищо. Няма да го допусна.
Пристигнахме.
Среща край реката. Няма никой.
Трябва да почакаме, може би идват след нас.
Или са дошли и са си тръгнали. - Или са мъртви.
Майлс, точно сега подобни коментари...
...са излишни. Хората и без друго са изплашени.
Майлс...
Майлс?
В ПОСОКА НА ВРАГА
Не мърдайте!
Кой е главният тук? - Той.
Не можете да стоите настрани, нали?
ИЗГУБЕНИ
Чарли закуси ли? - Да.
В началото не искаше, но после се съгласи.
За разлика от баща си.
Скъпа, трябва само да намеря майка му,
да й кажа, че още е на острова и край.
Защо сега? Ако ти го е казал на острова, защо си го спомни
едва преди няколко дни? - Не знам.
И аз като теб не знам как става това.
Но знам, че се е случило.
Даниъл Фарадей почука на вратата.
И ми каза да отида в Оксфорд.
Че всички са в опасност и само аз мога да ги спася.
Знам, че звучи налудничаво.
Ще се върна до залез и ще забравя за острова.
Завинаги.
Обещавам ти.
Щом искаш да ми обещаеш нещо,
обещай, че няма да се върнеш на острова.
Защо ми е да се връщам там?
На брега бяхте 20, тук сте само петима.
Къде са останалите от хората ви?
Може да са попаднали на мините ви.
Не ние ги поставихме, а вие.
Когато тръгнем, съдбата ви ще се решава от други.
Но ако ни съдействате сега, ще облекчите положението си.
И така, къде са останалите?
Не знам.
Кои са тези хора?
Нямах време да попитам, докато Фрогърт гореше.
Нападнаха ни на брега.
Това е пушка З0 калибър, модел Гарант.
Изглежда нова... - На кого му пука? Къде беше?
Ако знаеше какво съм преживял, Джеймс,
щеше да попиташ "Кога беше?"
Какво е станало с крака ти? - Простреляха ме.
Кой? - По-късно ще си разказваме истории.
Казахме на другите да ни чакат при потока. По-добре да тръгваме.
Добре. Нямаме въже. И за да сме сигурни, че няма да ни убият,
предлагам да ги убием.
Какво?
Що за език е това? - Говорят на латински.
Попита защо не сме в униформи, а другият му каза да млъкне.
И откъде знаят латински, Джулиет?
Откъдето и аз.
Те са от "Другите".
Чуй ме. - Да?
Току-що минахме покрай пресен гроб.
Какво? - Четирима войници на САЩ.
У мрели са преди по-малко от месец.
Трима са били застреляни.
Четвъртият е умрял от радиация.
Майлс... Почакай. Някой от тях не каза ли коя година сме?
Пристигнахме.
Ричард! Върнахме се!
Заловихме тези тримата край потока.
Това е водачът им.
Как се казваш? - А ти?
Името ми е Ричард Алпърт.
Предполагам сте дошли за бомбата?
Съжалявам, не откривам нищо на името Фарадей.
Не е възможно.
Синът й е бил професор тук, казва се Даниъл Фарадей.
Трябва да е в базата ви. - Никога не е имало преподавател
с името Фарадей в Оксфорд. - Идвал съм при него!
Бях в лабораторията му. Беше на покрива, над катедрата по физика.
Архивите ни се водят отдавна, може да е чиновническа грешка.
Помните ли в коя година се срещнахте?
Годината?
Не, аз...
Не съм много сигурен... - Защо ви е тази информация?
Съжалявам, че ви загубих времето.
КАТЕДРА ПО ФИЗИКА
НЕ ВЛИЗАЙТЕ ДЕЗИНФЕКЦИЯ
На ваше място не бих го пипал.
Чудех се кога някой ще разбере, че не провеждаме дезинфекция.
Преподавател ли сте? - Не.
Не точно.
Е... Поне сте честен.
Защо ми казахте да не го пипам? - Трябваше да отнеса плъховете,
които бягаха по лабиринта, в инсинератора,
за да не разберат с какво се занимаваше.
Имате предвид Даниъл Фарадей. - Не сте първият,
който се интересува от работата му.
Казват, че се опитвал да върне плъховете назад във времето.
Абсурдно, нали?
Да.
Готов съм да забравя, че сте разбили ключалката,
ако кажете на приятелите си, че сте открили само приумиците
на един луд.
Съгласен съм.
Фарадей. В базата данни няма нищо за него.
Може ли да ги вините?
След всичко, което направи с бедното момиче?
Кое момиче?
По-внимателно!
Спокойно, Даниъл. Добре съм.
Всички ще умрем.
Не... Няма да умрем. Всичко ще бъде наред.
Ако запазим разсъдъка си и дочакаме следващия проблясък.
Тогава всичко ще изчезна. - И кога ще стане това?
Може да е след пет минути...
Или след 5000 години. - Невероятно.
Какво става, Дан?
Защо постъпват така с нас? - Не съм сигурен.
Сигурно мислят, че сме от американската армия.
Ако е така, в наш интерес е
да ги оставим да смятат така.
Извинете, прекъснах ли нещо?
Ели ми каза, че отказвате да ни кажете къде е отрядът ви.
А защо да ви казваме?
За да ги убиете? - Не ние започнахме това.
Вашите хора ни атакуваха.
Идвате на острова ни за тестовете си,
откривате огън и очаквате, че няма да се защитим?
Не знам нищо за това. Ние сме учени.
Изпратили са ви да я вземете? - Ако говорите за бомбата, да.
Съдейки по радиационните поражения, корпусът е повреден.
Прав ли съм?
Чуйте ме внимателно. Това е адска машина,
способна да разруши целия остров и е неизправна.
Позволете ми да я обезвредя, или всички ще загинем. Всички.
Откъде да знам, че не е самоубийствена мисия?
Че ако ви заведа до бомбата, няма да я детонирате?
Защото...
...обичам жената, която стои до мен.
И никога...
Не бих я наранил.
Добре.
Ще ви позволя да я обезвредите. Ако ме подведете, тя ще пострада.
Къде научи латински? - Правило на Другите 101.
Трябва да знаеш латински, езика на просветените.
Майната им на просветените.
КЪНИНГЪМ
Съветвам ви да говорите.
Когато при потока се срещнем с останалите,
мнозина ще искат кръвта ви, задето ги нападнахте.
Останалите или са в плен, или са убити.
Какво?
Защо мислиш така?
Този идиот изкрещя "Среща при потока."
ДЖОУНС
Знаехме къде да ви търсим. Изпратихме отряд след тях.
Може би трябваше да го кажа на таен език.
Джеймс, почакай.
Ние не сме ви врагове.
Тогава ни пуснете.
Какво си бъбрите, по дяволите?
Заведете ни в лагера си.
Моля ви.
Защо да го правя?
Там...
Ричард там ли е?
Ричард Алпърт?
Ричард Алпърт ли каза? - Джон, моля те...
Заведете ни в лагера си.
Не трябва да умират повече хора.
Моля ви.
Добре.
Трябва да вървим няколко километра на изток до планината...
Стреляй!
Стреляй, по дяволите!
Луд ли си? Какво ти стана?
Защо не го застреля?
Защото...
...той е един от моите хора.
А ти кой си? - Казвам се Дезмънд Хюм.
Търся Тереза Спенсър? - Аз съм Абигейл Спенсър.
Тереза е моя сестра. - Разбирам...
Мога ли да говоря с нея?
Искате да говорите с Тереза? - Да.
Името й ми даде от един човек от Оксфорд.
Даниъл Фарадей... - Даниъл Фарадей?
Защо не казахте веднага? Заповядайте! Влезте!
Благодаря.
Не ви е казал, нали?
Не... не ми каза.
Може ли да ни чува? - Не.
Сега Тереза не е с нас. - Какво искате да кажете?
Понякога се събужда, мисли, че е на три години и иска куклата си.
Вчера разговаряше с баща ни. Той почина преди пет години.
Съжалявам.
Беше грешка. Не трябваше да идвам.
Разбира се. Защо ви е да оставате?
Даниъл не остана.
Оставил я е в това състояние?
Отиде в Щатите и повече не го чухме. Изостави я.
Що за човек постъпва така?
Не знам какво щяхме да правим, ако не беше г-н Уидмор.
Извинете, кой? - Спонсорът на Даниъл.
Финансира изследването му и пое отговорност за резултата.
Грижи се за Тереза от случилото се с нея.
Всичко е благодарение на г-н Уидмор, Бог да го благослови.
Водородна бомба? Сериозно ли?
През 50-те САЩ тестваха водородни бомби в Тихия океан.
На това му се вика късмет.
Не беше нужно да го казваш. - Кое?
Че ме обичаш.
Имаше и други начини
да го убедим, че няма да взривим острова.
Казах го...
...защото е истина, Шарлот.
Добре.
Да тръгваме.
Няма да се бавя, обещавам.
Какво и да са ти казали шефовете, искам да знаеш истината.
Преди месец се натъкнахме на отряд от 18 човека,
строяха този лагер.
Предложихме им да напуснат острова с мир.
Не се съгласиха. Бях принуден да ги убия.
Всички до един.
Принуден? - Да.
От кого?
Вие сте подчинен на някого, нали? Изпълнявате заповеди?
Нали? Аз също. - Да...
Ричард! Ричард!
Какво се е случило? - Аз и Кънингъм...
Противникът ни изненада. Бяха много, но аз избягах.
Колко много? - Млъкни, Ели.
Кой е този?
Ще ни помогне с проблема. Да вървим.
Той е един от тях! Не му вярвай. - Чу ме, Ели. Тръгвай.
Как се измъкна? - Бягах.
Не ти ли хрумна, че ще те проследят? - Какво?
Водачът им е един жалък старец.
Мислиш, че може да ме проследи? Че познава острова по-добре от мен?
Как разбра, че Ричард е тук?
Ричард винаги е бил тук.
На колко години е? - На много.
Защо се интересуваш от Ричард, Джон?
Защото обеща да ми каже как мога да спася всички ни.
Да ни спасиш? - Да.
Но разговорът ни беше прекъснат от поредния проблясък.
Надявам се да го продължим.
Съжалявам, че прекъсвам задушевната ви беседа, но Фарадей...
Май водят нашия спасител на разстрел в джунглата.
Успех с операцията.
Няма ли да ми помогнеш? - Не.
Отивам в лагера, за да довърша разговора си с Ричард.
Така ще ни погубиш. Ако идеш там, ще разберат, че сме тук.
Прав си. Давам ти 10 минути аванс.
А ти?
С лудия ли си, или ще спасим откачения?
Защо постоянно ме гледаш? - Не те гледам.
Гледаш ме.
Прав си. Съжалявам.
Просто...
...много приличаш...
...на един човек, когото познавах.
Някой различен от момичето, на която се обясни в любов?
Боже, какъв Ромео! - Не съм, вярвай ми.
Между другото, не ти вярвам.
Можеш да излъжеш Ричард, но не очаквай да ти повярвам,
че ти, британка и китаец сте от армията на САЩ.
Кой си ти и защо си на острова ни?
Искаш да знаеш кой съм?
Аз съм единственият ви шанс да обезвредите бомбата.
Добре тогава.
Обезвреди я.
"ДЖЪГХЕД"
Какво се мотаеш?
Изучавам я.
Назад. Дръпни се. - Какво?
Опасно е, трябва да се махаме.
Кълна се, че ако се опиташ да... - Какво, ако се опитам?
Ще ме застреляш, нали?
Отлична идея, да стреляш с пушка
в близост до това, което наричате водородна бомба...
Чудесна идея. Просто гениална.
Слушай ме внимателно.
Имате ли достъп до олово или бетон?
За какво? - Има пукнатина.
Трябва да я запълните с олово,
да я свалите внимателно от платформата и да я заровите.
Доведе ме до тук, за да ми го кажеш?
Каза на Албърт, че ще я обезвредиш.
Не се тревожи. Ако ме послушате и я заровите,
няма да избухне. - Откъде знаеш?
Трябва да ми се довериш. - Не ти вярвам.
Просто я заровете. Тогава всичко ще бъде наред.
Началниците ти... - Как да съм сигурна?
Трябва да я заровите! - Откъде знаеш?
Защото и след 50 години островът си е на мястото!
Какво каза?
Спокойно. Ще ти обясня по-добре.
Знам как ти звучи, повярвай ми.
Трудно ми е да ти го обясня...
След 50 години аз и приятелите ми...
Ние сме от времето след 50 години.
Но по-важното е, че всичко е наред, не съвсем,
но поне не е имало взрив от атомна бомба...
Хвърли пушката, русокоске!
Всичко е наред. Свали оръжието.
Нека първо тя го направи.
Защо не го направите едновременно?
Казах, хвърли го!
По дяволите.
И те ли са от бъдещето?
Казал си й?
Сър... Сър, не можете...
Г-н Уидмор, съжалявам.
Не успях да го спра. - Всичко е наред, Мелани.
Г-н Хюм е... мой колега.
Оставете ни насаме.
Знам, че имате въпроси.
Но не съм тук, за да ви отговарям. Дойдох да ви попитам нещо.
Кажете ми това, което искам да знам и повече няма да ме видите.
Разбрахте ли ме?
Добре.
Къде е майката на Даниъл Фарадей?
Защо мислиш, че мога да ти отговоря?
Защото преди да качите Фарадей на кораба и да го пратите на острова,
десет години сте финансирали проучванията му.
Така че вероятно знаете нещо...
...за роднините му.
Дезмънд, не съм се чувал и виждал с дъщеря си три години.
Отговори ми само на един въпрос...
Добре ли е?
Къде е майката на Фарадей?
В Лос Анжелис.
Това е адресът й.
Предполагам, че няма да ти се зарадва.
Доста затворен човек е.
Дезмънд, почакай.
Предай съобщението си и бягай колкото се може по-далеч.
Не излагай Пени на опасност. - Опасност?
Забъркал си се в нещо, което продължава от години.
И няма нищо общо с теб или с дъщеря ми.
Където и да се криете...
...върнете се там.
Благодаря за съвета.
Ричард Алпърт!
Хей!
Търся Ричард. - Спри на място.
Ричард Алпърт! - На земята!
Трябва да говоря с теб! - Млъкни!
Достатъчно.
Кой си ти?
Казвам се Джон Лок.
Това трябва ли да ми говори нещо?
Джейкъб ме изпраща.
Свали оръжието. - Какво?
Не можеш да му вярваш.
Казах, свали оръжието, Уидмор.
Казваш се Уидмор?
Чарлс Уидмор? - Какво те интересува?
Нищо. Приятно ми е.
Рибката надникнала от водата, но видяла прилепа и избягала...
Къде?
Здравей. - Здрасти.
Добре ли мина денят? - Да.
Искаше да ловим риба в Темза.
Нямахме късмет.
А ти? Намери ли майката на Фарадей?
Нямаше как да я намеря.
Тя...
У мряла е преди няколко години.
Защо ме лъжеш?
Какво? Не лъжа... - Къде е тя?
В Лос Анжелис.
Виж, няма за какво да се тревожиш.
Беше грешка.
Обещах ти да приключа за ден, така и ще направя.
Вече не е наш проблем.
А ако утре си спомниш друго? - Ще го забравя.
А в други ден? - Ще го забравя! Няма значение.
Сега вие сте моя живот. Ти и Чарли.
Няма да ви напусна отново.
Не и за това...
За нищо на света.
Никога няма да забравиш.
Затова ще дойда с теб.
Аз съм ти го дал?
Да. - Простреляли са те в крака,
а аз съм излязъл от джунглата да ти помогна?
Точно така. - И защо не си спомням...
нищо от това? - Още не се е случило.
Не знам какво очакваш да кажа.
Например как да се измъкна от острова.
Това е ценна информация. Защо да ти казвам?
Каза ми, че трябва да свърша нещо важно, щом се измъкна.
И защото съм твой лидер.
Ти си мой лидер? - Ти ми го каза.
Не искам да си противореча,
но имаме конкретна процедура при избирането на лидерите си.
Започва още от ранното детство.
Добре... добре.
Коя година сме сега?
1954.
Добре. Ще се появя на този свят на З0 май 1956 г., след две години.
Тъстин, Калифорния. Ако не ми вярваш, ела ми на гости.
О, не... - Какво има?
Отново ще се случи.
Трябва да ми кажеш сега. Как да се измъкна от острова?
Моля те, кажи ми!
Добре ли си? - Да... Така мисля.
Шарлот!
Добре ли си? - Да, добре съм.
Аз също. Добре съм.
Шарлот! Шарлот!
Шарлот. Не, погледни ме. Всичко ще бъде наред.
Шарлот!
ИЗГУБЕНИ