Досега в "Изгубени":
Това Бенджамин Лайнъс ли е? - Трябва да му спасите живота.
Ако го взема, той вече няма да бъде същият.
Завинаги ще остане един от нас.
Излизай веднага, иначе ще убия дъщеря ти.
Откраднах я като бебе от една луда. Не значи нищо за мен.
Щом искаш да я убиеш, давай...
Този човек е опасен.
Корабът беше пълен с командоси, изпратени с цел да го заловят.
И каква стана тя накрая?
Познаваш ли го? - Да.
Това е човекът, който ме уби.
Какво си направил? - Спокойно.
Това няма нищо общо с теб. - Значи е вярно?
Вкарал си един от тях в Храма ни? - Той е дете. Умираше.
Трябваше да го оставиш да умре. - Джейкъб искаше така.
Островът решава всичко. Знаеш го.
Да. Да, разбира се.
Как му е името?
Здравей, Бенджамин.
Какво е станало?
Бил си ранен.
Как? - Не си ли спомняш?
Къде съм?
Сред приятели.
Ние ще се погрижим за теб. - Баща ми тук ли е?
Скоро ще се върнеш при него. - Не, не искам...
Леко, леко. - Не...
Не искам да се връщам.
Искам да остана.
Искам да бъда един от вас.
Като живееш с тях, не значи, че не можеш да бъдеш един от нас.
Трябваше да си мъртъв, Бенджамин.
Но този остров...
... спаси живота ти.
Кой си ти?
Казвам се Чарлс.
Чарлс Уидмор.
Бен.
Здравей, Бен.
Добре дошъл отново сред живите.
Господи.
Ти си жив! - Да.
Знаех си. Знаех си, че ще стане така.
Тогава защо си толкова изненадан да ме видиш?
Защото едно е да го вярваш, Джон,
а друго - да го видиш.
Защото тогава се опитваше да избягаш на главния остров?
Аз наруших правилата, Джон.
Върнах се на острова.
Трябва да отговарям за делата си. Връщах се...
... за да бъда съден.
Съден?
От кого?
Ние дори нямаме дума за това.
Вие май му викате "чудовището".
ИЗГУБЕНИ
Добро утро. - Привет.
Какво има в сандъка? - Разни неща, трябва да ги извадим.
Да ви помогна? - Благодаря, ще се оправим.
Добре. Приятен ден.
Как се чувстваш, друже?
Сякаш някой ме е халосал с весло. Но ще оцелея.
Какво мислиш за този? - И аз не знам.
Какво ти е казал?
Докато ти беше в несвяст, той бдеше над теб.
И каза, че ти си го убил. - Убил съм го?!
Така ли? Май нищо му няма.
Знаеш ли, не си го спомням от самолета.
А ти? - И аз.
Ами ако...
... е бил тук преди да се разбием?
Щом мисли, че съм го убил, значи е побъркан.
Може да си имаме работа с опасен луд.
Тогава въпросът е какво ще правим с него.
Не се безпокой, друже...
Аз ще те пазя.
Сизър.
Приятно ми е, Сизър. Аз съм Бен.
Искаш ли аз да го направя?
Ще го направя, ако искаш, Бен.
Млъкни и стой тук, Итън.
Недей!
Ти си онзи, който ни зарази, нали?!
Не... не!
Кротко.
Моля те, не вземай моята Алекс!
Искаш ли бебето ти да живее? - Защо я вземаш?
Благодари се, че още си жива!
А сега ме чуй...
Ако се опиташ да ме последваш или ме потърсиш, ще те убия.
И ако искаш детето ти да живее,
всеки път щом чуеш шепот, бягай надалеч.
Какво е това?
Нещо сантиментално.
Значи това е старият ти офис?
Не си представях, че водиш хората си... зад бюро.
Струва ми се малко...
... корпоративно.
Искаш ли нещо, Джон?
Надявах се да поговорим за слона в стаята.
Явно имаш предвид факта, че те убих.
Да.
Само така можех да те върна на острова
заедно с възможно най-много от останалите.
Нали помниш, че затова замина - да ги убедиш да се върнат.
Но се провали. Смъртта ти бе единственият начин да ги събера.
Ти го знаеше. Затова щеше да се самоубиеш, когато те спрях.
Щом е трябвало да умра, защо тогава ме спря?
Ти имаше важна информация, която щеше да умре с теб.
След като ми я предостави...
Нямах време да те убеждавам пак да си туриш въжето.
Затова действах направо.
И ето на, Джон... Оказах се прав.
Ти си тук. Върна се. Както и останалите.
Още не знам къде точно са, но са тук. Получи се.
Затова го направих.
Защото беше в интерес на острова.
А аз се надявах на извинение.
Реших да ти помогна, Бен.
За какво?
Да изпълниш това, за което каза, че си дошъл.
Да бъдеш съден. - Няма да е приятна гледка.
Щом всяко твое дело е било в интерес на острова,
чудовището сигурно ще прояви разбиране.
Да тръгваме.
Хей!
Какво правите? - Вземаме една лодка.
Къде ще ходите? - На главния остров.
Тая няма да стане, друже.
Твои ли са тези лодки? - А твои ли са?
Сизър, нали? Останах с впечатление, че те са намерени тук.
Затова смятам да взема една.
Ще ви оставя другата, ако решите да ни последвате.
Вас?
С него ли отиваш? - Той не ми даде избор.
Съжалявам, но тук аз командвам,
така че няма да взимаш нищо.
Ще ни разправиш откъде знаеш толкова много
за този остров, друже.
Навик ти е да наричаш хората "друже",
но не мисля, че е искрено. - Дръпни се от лодката.
Не. Няма да се дръпна. Ще взема лодката.
Няма да ме спреш, друже.
Няма да вземаш... - Това ли търсиш?
С този господин вземаме лодката.
Някой друг има ли нещо против?
Това е моето извинение.
Дом, мил дом.
Май не сме първите, решили да акостират тук.
Сигурно са Сун и Лапидъс. Показах им къде са лодките,
а Сун ми се отблагодари, като ме цапардоса с веслото.
Тя ли ти нарани и ръката?
Видях, че я щадиш, докато гребяхме насам.
Не.
Друг ми нарани ръката.
Създаваш си приятели навсякъде, нали?
Установил съм, че приятелите
понякога са много по-опасни от враговете, Джон.
Затова ли застреля невъоръжен човек от упор?
Беше невъоръжен, защото му бях взел оръжието,
с което щеше да те убие.
Не можех да го допусна. - Няма смисъл да мра повторно, а?
Не ми благодари.
Отиваме в старата ти къща, нали?
Да.
Само там мога да го призова.
Чудовището.
Щом се появи, или ще бъда опростен,
или не. - Според мен лъжеш.
За какво? - Че искаш да бъдеш съден,
че си се върнал на острова, което е против правилата.
Ти не зачиташ правилата. - А за какво искам да бъда съден?
За това, че уби дъщеря си.
Е, направи ли го?
Получи се... усложнение.
Извинявай, бебе ли е това?
Заповедта беше да елиминираш жената.
Защо? Тя не е заплаха за нас. Луда е, Чарлс.
А и ти не ми каза, че има дете.
Какво трябваше да направя?
Да го убиеш! - Това не е зверче, а дете.
Може би ти е трудно да го разбереш, Бенджамин,
но всяко мое решение цели да предпази този остров.
Джейкъб ли иска да убием бебето?
Ето ти го тогава.
Ти го убий.
ЦЕНТЪР ЗА ОБРАБОТКА
Чия беше идеята да се нанесете в тези къщи?
Моля? - Хората ви са живеели в джунглата,
а след като сте избили тези от "Дарма", сте се преместили тук.
Чудех се дали не е твоя идея.
Не одобряваш ли?
Просто се съмнявам, че островът би искал това.
Представа си нямаш какво иска островът.
Сигурен ли си?
Това беше твоята къща, нали? - Да. А това е стаята на Алекс.
Най-добре влез и виж какво става.
Сун?
Какво правиш тук? - Тази къща беше моя.
Видях, че свети. Какво правите тук?
Това е снимка от 1977 г.
Приятелите ви са били в Инициативата "Дарма"?
Не знаеш ли?
Разбира се, че не.
Откъде я взехте? Кой ви я даде?
Попаднахме на някакво старче. - Името му било Крисчън.
Каза да чакаме тук. - Какво да чакате?
Твърдеше, че ако искам отново да видя съпруга си,
трябва да чакам тук Джон Лок.
Той е мъртъв, няма как да дойде.
Я погледнете навън.
Това, което казваш, е невъзможно.
Но ей ме на.
Не знам как и защо,
но съм убеден, че има основателна причина.
Щом покойникът казва, че има причина, проблемът ни е никакъв.
Не стига, че другите са 30 години назад,
ами можем да разчитаме само на един убиец
и на мъртвец, който не помни как е възкръснал.
Сун, моля те... Нека се върнем при самолета.
Ще се опитам да поправя радиото и да повикам помощ.
Ако тръгнеш с него, никога няма да намериш мъжа си.
Само аз мога да ти помогна.
Искаш да кажеш, че знаеш как да ги намерим?
Да намерим Джин? - Имам някои идеи.
Съжалявам, но аз тръгвам, с теб или без теб.
Ако има шанс да намеря мъжа си, трябва да остана.
Добре.
Само се пази, моля те.
Е, как да намерим Джин?
Първо Бен трябва да свърши нещо. Нали, Бен?
Да, Джон, точно така. - Действай тогава.
Ще бъда отвън.
Пак, татко, пак! - Добре, добре.
Леле, Алекс, още малко и ще отлетиш от острова!
Подводницата заминава.
По-високо, татко, по-високо!
Добре. - Не е нужно да го изпращаш, Бен.
Напротив, Ричард. - По-високо, татко!
Чарлс.
Дойдох да се сбогувам. - Нищо подобно.
Дошъл си да злорадстваш. - Не съм виновен аз.
Вини себе си. - Не е ли по-добре да спреш?
Напускаше редовно острова. Имаш дъщеря от външна жена.
Ти наруши правилата.
Защо смяташ, че заслужаваш да заемеш мястото ми?
Защото аз няма да бъда егоист.
Ще пожертвам всичко, за да защитя този остров.
Не би пожертвал Алекс. - Ти искаше да я убиеш.
Не островът.
Дано си прав, Бенджамин.
Защото ако не си и островът е искал смъртта й,
тя ще умре.
И един ден ти ще стоиш на моето място.
Ти ще бъдеш прокуден.
И ще осъзнаеш, че не можеш да се пребориш с неизбежното.
До нови срещи, момче.
Къде отиде Джон?
Трябвало да свърши нещо. - Каза ли какво?
Не, не попитах.
Явно Джак е излъгал. - Моля?
Че Лок е мъртъв. Не знам каква е причината,
но друго обяснение няма.
Не е излъгал. Джон беше мъртъв.
Само защото е бил в ковчег, не значи,
че не може да инсценира... - Повярвай ми. Сигурен съм.
Значи си знаел, че ще възкръсне, ако го върнем тук?
Нямах представа, че ще се случи.
Виждал съм острова да твори чудеса, да изцелява болните,
но никога не е правил нещо такова.
Мъртвият си е мъртъв.
Няма връщане назад.
Дори тук.
Затова фактът, че Джон Лок се разкарва жив и здрав,
ме плаши до смърт.
Най-добре си влез вътре. - Защо?
Не мога да контролирам това, което ще изскочи от джунглата.
Стана ли? - Още не се е появило.
Миналия път не чакахме толкова. - Това не ти е влак.
Не следва разписание.
Е, щом то не идва при нас, тогава...
ние трябва да отидем при него.
Не става така. Знам само как да го призова.
Не знам къде точно се намира.
Аз знам.
И на мен ми е странно.
Моля? - Осъзнавам колко е шантаво.
Аз... тук.
Но те уверявам, Сун, че съм си все същият.
Готов ли си? - Води.
Ало? - Чарлс?
Бенджамин е. - Откъде взе този номер?
Няма значение. Важното е, че днес се връщам на острова.
Островът няма да го допусне. Повярвай ми.
От 20 г. се опитвам да се върна. - Е, Чарлс...
Ти се провали, но аз ще успея.
Но първо ще свърша нещо.
УИДМОР ИНДЪСТРИС
Какво е то, Бенджамин? - Ще убия дъщеря ти.
Всъщност, в момента гледам "Нашия общ приятел".
Не те разбирам. - Яхтата, на която е Пени.
Да не си посмял! - Сбогом, Чарлс.
Може ли да те питам нещо, Джон? - Питай.
Откъде знаеш накъде да вървиш?
Просто знам.
Как те споходи? - Кое?
Прозрението. Постепенно ли стана,
или тайните на вселената изведнъж се разкриха пред теб?
Не ти се нрави, нали? - Кое?
Да задаваш въпроси, на които не знаеш отговорите.
Да следваш сляпо някого
с надеждата да те заведе до това, което търсиш.
Не, Джон, никак не ми се нрави. - Е...
Вече знаеш как се чувствах аз.
Да продължаваме.
Да, трябва.
Вече се сещам къде отиваме, Джон.
Така ли?
На мястото, където ме донесоха като дете.
Тук островът ме излекува.
Е...
Да се надяваме пак да прояви великодушие.
Какво е това? - Стената около нашия Храм.
Какъв Храм? - На половин километър оттук е.
Построили са стена, за да не го видят хора като вас.
Няма да влизаме в Храма, Бен.
Ще слезем под него.
След теб.
Искам да те помоля нещо, Сун.
Ако някога се измъкнеш от острова, намери Дезмънд Хюм
и му кажи, че съжалявам.
За какво?
Той ще знае.
Хей! Какво правиш тук?
Дезмънд!
Дез?! - Не мърдай! Нито дума повече!
Здравей, Пенелъпи. Казвам се Бенджамин Лайнъс.
Ще прощаваш, че те забърквам, но баща ти...
Не поддържам връзка с баща си...
Баща ти е ужасен човек.
Заради него убиха дъщеря ми. Затова съм тук.
Мамо!
Чарли, влез вътре, миличък. Прибери се.
Моля ви, каквото и да правите, не наранявайте сина ми.
Мамо? - Чарли, влизай вътре!
Капитан Лапидъс!
Слава богу, че се върнахте.
Те намериха оръжия.
Какви ги говориш? Кой?
Илана и трима от другите.
Разправят, че сега те командват. - Къде са?
Илана!
Какво става?
Какво се крие в сянката на статуята? - Какво?
Отговори на въпроса!
Какво се крие в сянката на статуята?
Нямам представа за какво...
Съберете всички, време е. А него го вържете.
Той идва с нас.
Знаеш ли, ти беше прав.
За какво? - Защо трябва да бъда съден.
Когато хората на Уидмор дойдоха, те ми дадоха избор.
Или да напусна острова, или дъщеря ми да умре.
Достатъчно бе да изляза от къщата и да тръгна с тях.
Но аз не го направих.
Така че ти си прав, Джон...
Аз убих Алекс.
И сега трябва да отговарям за това.
Благодаря ти, че ми показа пътя, оттук ще се оправя и сам.
Добре.
Ще се видим отвън, ако съм жив...
Бен!
Добре ли си?
Екстра съм.
Чакай, ще намеря нещо да те измъкна.
Джон, почакай!
Не ми каза, че тя има дете.
Какво трябваше да направя?
Да го убиеш! - Това не е зверче, а дете.
По-високо!
Пак, татко, пак!
По-високо, татко!
Мразя те!
Мразя те в червата. Да беше пукнал!
Ти каза, че тези хора са опасни.
По-опасни от теб?
Татко, те не се шегуват.
Убиха Карл и майка ми.
Моля те, татко...
Помогни ми! - Тя не ми е дъщеря.
Не означава нищо за мен.
Щом искаш да я убиеш, давай...
Татко?
Алекс.
Здравей, татко.
Алекс...
Толкова съжалявам.
Вината беше изцяло моя.
Знам.
Чуй ме, гадино.
Знам, че вече планираш пак да убиеш Джон.
Държа да знаеш, че ако го пипнеш и с пръст,
ще те открия и ще те съсипя.
Ще слушаш какво ти казва Джон Лок
и ще изпълняваш неговите заповеди. Разбра ли?
Кажи, че ще изпълняваш!
Да, ще изпълнявам, кълна се.
Бен?
Бен!
Бен?
Какво стана?
Остави ме жив.
ИЗГУБЕНИ